Vandring i Europa

Mer än 40 miniresor  från 1 till 8 dagar

Philippe Gloaguen och Sylvain Bazin

sammanfattning

Tyskland Malerweg 12
1
England Hadrian's Wall 18
2
Österrike Kaiserkrone 24
3
Balearerna Mallorca 32
4
Kanarieöarna Lanzarote 38 Teneriffa 44
5
6
Skottland West Highland Way 52
7
Spanien På Camino francés i Galicien 60 Caminito del Rey 68 Los picos de Europa 72
8
9
10
Finland Björnleden 78
11
Frankrike I fotspåren av pilgrimerna från Saint-Jacques 84 Berget Lozère 94 Katarernas stig 102 Runt Belle-Île 110 Jura med sjöar och vattenfall 116 Cape Sizun och Pointe du Raz 122 Över Hauts-Plateaux i Vercors 132 På vulkanerna i Auvergne 138 Runt Mont Blanc 146 Från Collioure till Cadaquès 154 Korsika mellan hav och berg 162
12
13
14
15
16
17
18
19
20
21
22
Grekland Zagoria (Epirus) 170 Andros, längs stigarna (Kykladerna) 176 Apoks stigaróronas (Kreta) 182
23
24
25
Irland Wicklow Way 188 Saint Patrick's Way 196
26
27
Island Laugavegur 204
28
Italien Rundresa bland de sex 210 Cinque Terre 216 I hjärtat av Dolomiterna 222 Via Francigena 230 De Eoliska öarna 240 Gudarnas väg 248
29
30
31
32
33
34
Madeira Atlantens trädgård 252
35
Norge Lofotenöarna 258
36
Portugal På Rota Vicentina 264
37
Slovenien Juliana Trail 270
38
Schweiz Den alpina panoramaleden 276 Björnvandringen 284 Rundtur i söderns tänder 294
39
40
41
Turkiet Den Lykiska vägen 300
42

Bron över Bastei

01

Malerweg

TYSKLAND

På målarnas stigi Saxiska Schweiz

FRÅN

Längst österut i Tyskland, på gränsen till Tjeckien, ligger ett av landets mest fantastiska landskap: Saxiska Schweiz. Den vilda skönheten i denna dal har inspirerat många konstnärer, bland annat Caspar David Friedrich, den tyska romantikens store mästare. Hans berömda målning Resenären betraktar ett hav av moln, som visar en vandrare med sin käpp som tittar på klipporna som höjer sig över nimbusen, framkallar dessa platser.
Och det är sant att landskapet är magnifikt, med floden som rinner genom imponerande sandstensväggar och djupa raviner, klippblocken som avtecknar sig mot den dimmiga horisonten tidigt på morgonen, de låga bergen som en gång hemsöktes av Wagner och Weber och de medeltida slotten som tronar på sina klippiga utsprång.
Den tre dagar långa vandringen - början på hela rutten - bjuder på det ena magnifika panoramat efter det andra. Malerweg är utan tvekan en av de vackraste vandringslederna i Tyskland.

plats	Saxiska Schweiz, i östra Tyskland, söder om Dresden
LÄNGD	36,5 km (1.345 m stigning)
LÄNGD	3 dagar
En lättillgänglig rutt. Några mer utmanande avsnitt ger tillgång till några av de mest imponerande panoramaplattformarna
DU KOMMER ATT ÄLSKA	- De stora öppna viddernas majestät - Lugnet och vildmarken i området - Kvällarna och nätterna i bivackerna - Panoramautsikten

SVÅRIGHET fysisk

svårighet teknisk

STEG

11,4 km
d+ 237 m
3h30

varför saxiska schweiz?
Namnet Saxiska Schweiz gavs av de schweiziska konstnärerna Adrian Zingg och Anton Graff på 18-talete talet, som fann likheter - och skillnader - med Jura. Det är ett faktum att kuperade områden i ganska platta regioner ofta kallas "Schweiz", ofta sedan 19e århundradet och lockar både turister och konstnärer. Så är det i Normanniska Schweiz, eller till och med i Böhmiska Schweiz på andra sidan gränsen, där sandstensformationerna skyddas av samma nationalparksstatus som Malerweg i Tyskland.

MALERWEG

Elbsandsteinmassivet

Från Liebethal till Stadt Wehlen

Avresa från byn Liebethalpå Elbes norra strand, sätter Liebethaler Grund-klyftan, skuren i klipporna på vars botten rinner den lilla floden Wesenitz, omedelbart scenen. Stigen slingrar sig genom denna labyrint av sten och vatten, välplanerad och säkrad av staket. Det är en djupt romantisk plats, och ansträngningen är tillräckligt mild för att lyfta ditt humör.
Vi promenerar längs floden och upptäcker sedan, intill ett gammalt vattenkraftverk, den imponerande statyn av Richard Wagner (4 m hög!) som ritades av Dresdens skulptör Richard Guhr 1933.
Men det är en annan av den tyska romantikens stora gestalter som man kommer att tänka på lite längre fram, när man passerar genom den berömda klippportenUttewalder Grund. Caspar David Friedrich avbildade den i ett av sina verk. Dessa imponerande sandstensformationer, en geologisk kuriositet som är unik i världen, där de två väggarna möts för att bilda en monumental naturlig port, representerar den symboliska ingången tillElbsandsteinmassivet. Det är förståeligt att Friedrich, som sägs ha haft en tragisk och mystisk uppfattning av landskapet - som han uttryckte med stor konstnärlig kraft i sina målningar - skulle ha inspirerats av platsen. Även om rutten nu är utvecklad är landskapet, som kombinerar sten och vegetation, fortfarande imponerande. Du kan äta lunch i det typiska waldidylle värdshus ("skogsidyll"), alldeles intill.
Stigen blir sedan mer mineralhaltig och slingrar sig fram mellan imponerande sandstensblock. En bäck leder våra steg när vi passerar ruinerna av ett befäst slott. Vid slutet ligger den lilla staden Wehlen,vid stranden av Elbe, välkomnar oss till vår första trevliga kväll.

11,1 kilometer
d+ 519 m
4h

Från Wehlen till Hohnstein

Under den andra dagen fortsätter vi att utforska detta bergsmassiv med sina fantasmagoriska former. Avgår från Wehlen,klättrar du först upp på Schwarzbergweg, som erbjuder fin utsikt över Elbes lopp. I slutet av klättringen kan du vila på en Steinerner Tisch - en rastplats med ett vackert stenbord - innan du upptäcker en hisnande passage: bron bastei-bron. Denna enorma bro är utan tvekan den mest emblematiska delen av rutten och den mest kända platsen i regionen.
Denna berömda naturplats består av stenar som reser sig som pelare nästan 200 meter över en meander på Elbes högra strand. Metallbroar och gångbroar förbinder dessa fenomenala sandstenstorn och ger hela komplexet känslan av en fästning i alabaster. Panoramat från toppen är enastående: den slingrande Elbe, den skogsklädda dalen och de angränsande bergen.
.
Under medeltiden stod slottet Neurathen här, den största försvarsanläggningen i regionen, och detta strategiska läge förklarar namnet Bastei ("bastion").
Efter denna passage förblir Malerweg spektakulär. Rathens klippiga platå, vattenfallet Amsel och Polenz-dalen, som nås genom att gå nerför en liten metalltrappa genom den smala Wolfsschlucht-klyftan, är fortfarande pittoreska platser. En kort upptäcktsled med natur- och historiepaneler leder till Hohnsteindär du i skuggan av slottet och framför de vackra korsvirkeshusen kan koppla av efter en dag full av sensationer.

Floden Elbes lopp

14 kilometer
589 m stigning
5h

Från Hohnstein till Altendorf

Denna tredje dag tar oss till hjärtat av nationalparken Saxon Switzerland. Men innan vi börjar vandra igen kan vi utnyttja morgonen för att besöka den vackra stadskärnan iHohnstein. Sedan, mycket snabbt, tar den allsmäktiga naturens skådespel över igen, på en led som alltid är väl utlagd. Under årtusendenas lopp har fantastiska stenlandskap skapats, resultatet av vindens och vattnets nycker i kontakt med sandstenen.
Vissa, vars namn betyder "jätteödla", "ladugård" eller "nål", har stämningsfulla former, och alla dessa stenar är imponerande längs vägen. Att vandra på Brandaussichten annan av Sächsische Schweiz balkonger, 170 meter ovanför Polenztal-dalen. Sedan går du ner för en enorm trappa med 800 trappsteg till Den Tiefen Grund, där du fortfarande kan njuta av vacker utsikt över Schrammsteine, en enorm grupp av taggiga klippor med utsikt över Elbe.
Vid en krök på vägen finns en liten grotta med en tavla där du kan tyda en dikt av Moritz August von Thümmel (1738-1817), som sammanfattar den här resan på följande sätt: "Man blir trött på livet; med all stadens ebb och flod; men här, upptagen eller sysslolös; blir ingen trött på sin existens." I en sådan miljö är det sant att livet, långt från stadens fördärv, verkar mer intensivt.

FÖRBERED DIN RESA

hur du tar dig dit närmaste flygplats är Dresden. Därifrån går det bussar och tåg till Pirna. Med tåg, från Berlin, ta den internationella IC till Decin Hl.n. och byt i Dresden till en S-Bahn som går direkt till Pirna. Det finns också bussar längs rutten: de kallas Vandringsbuss (vandrarbuss) och är särskilt praktiska! Bussarna går oftare under säsong, från april till november.
Bästa tiden på åretvandring kan göras året runt, även om vår, sommar och höst är mer lämpliga.
råd, utrustning	 det finns en effektiv bagagetransport på Malerweg, som kan vara användbar om din rygg kämpar för att bära en tung väska (bookatrekking.com).
Boendemalerweg, som är en av Tysklands mest populära vägar, har ett bra utbud av boende. Hotell, bed & breakfast B&BS och Zimmer freirum i privata hem. Många av dessa anläggningar har också en restaurang och bar, eftersom dessa familjeägda värdshus fortfarande är viktiga platser för bylivet. De har ofta märkningen "Wanderfreundlich am Malerweg", vilket innebär att vandrare är särskilt välkomna!
FAVORITADRESSNaturfreundehaus Burg Hohnstein (Vandrarhemmet vid slottet Hohnstein) : Am Markt 1. burg-hohnstein.info. Receptionen ligger i hus nro 5 på slottets innergård. Otroligt nog bor du här i byns vackra medeltida slott! Platsen är verkligen fantastisk och anläggningen välskött. Över 10.000 ungdomar kommer hit varje år. 260 bäddar i dubbelrum eller sovsalar under välvda tak, rent och ganska spartanskt! Vissa rum har utsikt över dalen. På kvällarna serveras grillat kött och fondue under Burgkellers vackra takvalv eller på slottets esplanader.
Resebok eftersom dessa platser inspirerade honom och denna led är en hyllning till honom, låt oss fördjupa oss i Caspar David Friedrichs arbete. Det finns många monografier tillägnade honom. Bland dem finns den fantastiska box som Hazan gav ut till 180-årsminnet av hans död (2020), med den nyktra titeln Caspar David Friedrich, redigerad av Werner Hofmann. Bildernas kvalitet lyfter fram verken, medan den väldokumenterade texten kastar ljus över konstnärens liv och personlighet, liksom det intellektuella sammanhang i vilket han utvecklades och hans svåra förhållande till Goethe i synnerhet.
Att gå vidaremalerweg är 112 km i sin helhet, så det är mycket lätt att förlänga rutten för en hel veckas vandring. Resten av rutten är ännu mer utmanande, med några (ibland valfria) mycket spektakulära, om än något svindlande, avsnitt.

RESPLAN

N°01

Massivet Wilder Kaiser

03

ÖSTERRIKE

kaiserkrone

AT

Rock spets

Strax öster om Alperna och Tyrolen ligger massivet Kaisergebirge, som fått sitt namn efter de österrikisk-ungerska regenterna, och som består av två bergskedjor: Wilder Kaiser, ett vilt kalkstensberg som reser sig till nästan 2.500 m (platsen för vår vandring) och det mildare Zahmer Kaiser i norr, som kan beundras från stigen. När man betänker bergsmassivets särskilt taggiga och spektakulära profil blir namnet på leden, Kaiserkrone, bokstavligen "kejsarens krona", uppenbart. Det här är en vacker vandring i en fantastisk naturmiljö, som slingrar sig fram genom det taggiga kalkstenslandskapet via mjuka bergsbeten och några flygvägar, från tillflyktsort till typiskt värdshus!

platsTyrolen
LÄNGD71,5 km (5.400 m D+)
VARAKTIGHET5 dagar
Rutten är skyltad (lednummer och "Kaiserkrone"-dekaler på skyltarna). Lutningarna måste tas med i beräkningen och vissa passager - ibland utrustade - kräver lite vaksamhet och säkerhet. Sammantaget gör de genomsnittliga avstånden och komforten i boendet det mycket tillgängligt. En bra introduktion till alpin roaming!
DU KOMMER ATT ÄLSKA- Det imponerande, taggiga ansiktet på detta lilla kalkstensmassiv - Charmen hos Tyrolens härbärgen och värdshus - Utsikten över dalarna och bergen mellan Österrike och Tyskland

Från Going am Wilder Kaiser till Gruttenhütte

Den officiella starten för vandringen är på parkeringen vidAschingerkapelletett kapell med utsikt över Going am Wilden Kaiser, men för enkelhetens skull bestämde vi oss för att starta från byn. Rutten börjar på en liten, svagt sluttande väg, vilket ger dig en chans att värma upp. Vi tittar på de vackra stugorna och deras blomsterfyllda balkonger medan vi beundrar den imponerande klippvägg som vetter mot oss och som vi kommer att vandra längs, den Wilder Kaisersom erbjuder en imponerande kontrast till den mjuka dalen. Den är inte särskilt bred, men kan ses i sin helhet med en blick. Det är både kargt och majestätiskt, en veritabel mineralkrona (andra skulle kanske kalla det en katedral), med sina toppar av kalkstensnålar som skjuter upp mot himlen som gotiska spiror.
Du kommer fram till det lilla kapellet, typiskt tyrolskt, som markerar den verkliga ingången till leden. Vi klättrar genom bergsbetesmarkerna mot gaudeamushütte Gaudeamushütteperfekt för en lunchpaus. Om stugan är stängd kan du ta för dig av de kalla ölsorterna som finns tillgängliga för vandrare: du betalar ditt bidrag i en liten sparbössa. Självförtroendet är på topp och du fortsätter, mätt och lugn inför nästa etapp, som kommer att bli mer krävande.
Du kommer in i en ravin som kröns av Wilder Kaisers imponerande kalkstenstoppar. Från 1.300 meters höjd blir landskapet stenigt. Du kommer nära via ferrata-lederna, och vissa delar av stigen är också säkrade med kablar och järnsteg. Vägen är dock fortfarande relativt lätt. Du har gott om tid att observera de bergskammar som dominerar och som verkar helt otillgängliga, så avsmalnande är de. De sista metrarna är ganska branta. Tillflyktsorten tillflyktsorten Gruttenhütte ligger på en svindlande udde på 1 620 meters höjd. Utsikten från terrassen är hisnande: rakt mittemot ligger toppen av Grossglockner(3 798 m) och dess imponerande bergsmassiv. På andra sidan sträcker sig en lugn dal ut sig vid våra fötter.

15 kilometer
1650 m D+ stigning
450 m D-
6h

KAISERKRONE

13,5 kilometer
550 m D+ stigning
1250 m D-
6h

Från Gruttenhütte till Hintersteinersee

Efter en rejäl frukost och en sista titt på panoramat från tillflyktsortens terrass börjar vi en nedstigning västerut genom skogen. Mellanrummen avslöjar vackra vyer över Treffauer-toppen innan vi kommer fram till den idylliska alpängen Kaiser-Hochalm. Några stolta, blyga tyrolska kor vistas ofta i området.
Nedstigningen fortsätter till nästa äng, på ett litet platt område som kallas Steiner-Hochalm. Även här är stämningen mild och blommor och gräs kontrasterar mot Wilder Kaisers kalkstensfasad. Du kan ta en paus på det mysiga tillflyktsort Hüttenwirte Maridi und Peter. Vid dåligt väder är det skönt att krypa upp här, medan terrassen är perfekt när solen skiner.
Efter detta mellanspel på bergsbetesmarkerna går vi tillbaka genom skogen, som domineras av barrträd. Snart leder en liten väg försiktigt till stranden avHintersteinersee. Denna blygsamma sjö erbjuder en idyllisk miljö för den sista etappen, med sina stränder kantade av majestätiska träd vid foten av bergen. Trollsländor flyger över vattnet, som är så klart att det är lätt att se de många fiskarna.
Det är bara några få meter kvar till byn strax ovanför sjön och det fina värdshuset Pension Maier. Återigen är det en mysig plats att koppla av på, med utsikt över Hintersteinersees klara vatten, i skuggan av Wilder Kaiser.

Gruttenhütte

Utsikt över Hintersteinersee

15,5 kilometer
1600 m D+ stigning
1000 m D-
7h30

Från Hintersteinersee till Stripsenjochhaus

Efter den långa nedförsbacken föregående dag är det bara att vänta: det är uppförsbacke igen! Så vi ger oss iväg igen och tar skogsstig 45 (varje stig har ett nummer, men skyltarna "Kaiserkrone" är lätta att följa i denna labyrint av siffror) bakom maier gästhus. Efter Walleralmett mjukt alplandskap vid foten av Zettenkaiserkopf. Här finns en pittoresk by: några enkla trähus omger ett kapell med ett lökformigt klocktorn. Almbacken böljar fram till en liten topp som toppas av ett kors. Den kallas för Hochegg på 1.470 m och erbjuder en fantastisk utsikt över de omgivande topparna, lika utmejslade som någonsin.
Vi fortsätter längs en stig som först tar oss till en balkong och sedan ner till den höga platån påvandrarhemmet Kaindlhütte (1 293 meters höjd). Bettlersteig-leden slingrar sig genom skogen i snäva, branta kurvor, vilket gör den mycket rolig för dem som inte har något emot handtag och säker fotfäste. Det är mycket säkert med gångbroar, kablar och järntrappor, men du måste ändå vara försiktig. Nedstigningen går därför ganska snabbt, med mjuka adrenalinkickar och pauser för att njuta av den romantiska skogen.
Du passerar genom två raviner innan du når kaisertal-dalen och Anton-Karg-Karg-Haus (829 meters höjd). Den imponerande byggnaden, vars inredning (troféer och naturaliserade djur!) påminner om en gammal jaktstuga, ligger mitt i en bukolisk glänta. Perfekt för lunch.
Därefter går vi tillbaka upp genom skogen och korsar broar och gångbroar till Hans-Berger-Haus (936 m.ö.h.). Sluttningen stiger, först under tallar och sedan genom mer öppen vegetation, till Stripsenjochhaus (1.577 m.ö.h.), dagens tillflyktsort. Belöningen för ansträngningen med uppstigningen är tydlig: utsikten från panoramaterrassen avslöjar de enorma klippväggarna i Totenkirchl och Predigtstuhl. Topparnas kalkstensspetsverk, toppat av en blå himmel och dominerande ett molnhav (om du har tur), är fantastiskt. Tillflyktsortens komfort och kök kombineras väl med denna magnifika naturliga miljö för att skapa en minnesvärd kväll.

16 kilometer
650 m D+ stigning
1450 m av D-
7h

Från Stripsenjochhaus till Gasteig

Vi börjar vår uppstigning genom ett minerallandskap för att nå Stripsenkopf (1 807 meters höjd). Från denna topp, vars namn kan översättas med "toppigt huvud", kan du beundra en av de vackraste utsiktspunkterna (ännu en!) på rutten. Här kan man se klippformationerna i Wilder Kaiser i söder och den mildare terrängen i Zahmer Kaiser i norr Zahmer Kaiser och sjön Chiemsee (i Bayern, på andra sidan gränsen).
Den efterföljande åsvägen är lika spektakulär och pittoresk. Du når Feldberg och Scheibenbichlberg innan du kommer ner till den idylliska Kaiserbachtal-dalen. Du når de lägre nivåerna av berget, mellan alpina betesmarker och skog. Den branta sluttningen leder snabbt ner till dalen.
Den lugna Engelbachfloden, sedan de första husen i den charmiga byn Griesenauför oss tillbaka till det tyrolska sättet att leva. Lite längre fram leder ett litet pass, som nås genom skogar och gläntor, till en annan charmig by: Gasteig. En välkomnande alpsymfoni för denna sista natt under stjärnorna.

Kapell i Kaisertal-dalen

Kaisertal-dalen

11,5 kilometer
950 m D+ stigning
850 m D+ stigning
6h

Nära Griesenau

Kejsarnas efterrätt
En typisk tyrolsk efterrätt som du säkert kommer att njuta av i någon av de härbärgen som finns längs vägen. Den kaiserschmarrnär en sorts pannkaka. Receptet är enkelt och består av blåbär, ägg, kompott, smör och socker, massor av socker. Den är mycket god och mer än mättande! ursprungligen tillägnad kejsar Franz Joseph Ier (välkänd för sina enorma bacchanter kopplade till mer än rikliga polisonger), var inte en dessert utan en "söt måltid" som stod på egna ben. det kan ändå vara en bra idé att nöja sig med den... tillsammans med snaps, förstås.

Från Gasteig till Going

Efter den idylliska etappen föregående dag tar vi oss snabbt upp på höjden igen för att nå en fantastisk bergsrygg. Vissa avsnitt kräver lite vaksamhet och höjdrädsla, men inget är riktigt farligt. Åsarna och skogen är vackra och erbjuder fortfarande en spektakulär utsikt över dalen, vilket indikerar att vi närmar oss slutet på vår rundtur i Wilder Kaiser, med byn Going nedanför.
Ändå gör vi det bästa av slutet på vår resa genom att njuta av de mjuka bergsbetesmarkerna i Graspoint-Hochalm,följt av en sista överblick över Graspoint Niederalm (1 075 m höjd). Härifrån återvänder du i motsatt riktning och tar dig ner längs den första etappens rutt så långt som Going. slingan är komplett!

att ta sig dit i Going finns en busstation med förbindelser till och från framför allt München, Salzburg och Wien. Flygplatserna i Salzburg (80 km), Innsbrück (80 km) och München (120 km) kan nås med tåg, buss eller skytteltrafik.
Bästa säsongen juni till oktober (se upp för snö i början av säsongen).
TIPS, utrustningse till att dina kängor har bra grepp på stenarna, eftersom vissa av de steniga partierna kan vara ganska knepiga. I vilket fall som helst är utrustning som är lämplig för bergsvandring nödvändig här.
Boenderefugier och värdshus bidrar till ruttens charm.
Bokning av rutten varför inte utnyttja denna led för att fördjupa dig i Franz Joseph II:s historia, som för alltid är förknippad med hans fru, den karismatiska Sissi. Bland de många böcker som finns om dessa personer finns Jean des Cars senaste illustrerade biografi om dem, Franz Joseph och Sissi, plikt och uppror (red. Perrin, 2017), som blickar tillbaka på detta krönta och mytomspunna pars öde.
Längre bortkaiserkrone-vandringen kombineras ofta med Adlerweg, bokstavligen "örnens väg", en fantastisk långdistansled som korsar alla bergen i Tyrolen. Totalt omfattar den 433 km och 31 000 m höjdskillnad över 33 etapper, men den består av två olika rutter: en i öster, med 9 etapper till Grossglockner, och den andra i norr, som inkluderar Wilder Kaiser, med 24 etapper som förbinder Kaisergebirge-massivet och Arlberg över en sträcka på 397 km. Det finns mycket mer att utforska i de österrikiska bergen!

N°03

Serra de la Tramuntana

04

baleariska öarna

Mallorca

ES

På vägen med torra stenar

Den största av Balearerna är känd för sina stränder, men det är också ett paradis för vandrare. En magnifik stig, den Ruta de Pedra en Sec ("vägen med torra stenar"), korsar det förtrollande Serra de Tramuntana. Denna bergskedja av kalksten med sina branta klippor och sluttningar, som finns med på Unescos världsarvslista, sträcker sig längs hela öns västkust och når höjder på över 1.000 meter över havet.
Stigen går kors och tvärs över berget, från by till by, mellan höga toppar, bergspass, buskmarker, terrasser med olivträd, vackra vyer över havet och ekskogar i dalarna. Sluttningarna höjer sig över oliv-, apelsin- och citronträden, vilket leder till underbara panoramabilder där havet möter klipporna och bergen möter vågorna.

plats	Mallorcas västkust, i Balearerna
LÄNGD	65,5 km (3.050 m D+)
VARAKTIGHET	4 dagar
En bergig rutt med ganska brant lutning och ibland steniga stigar. Den är dock fortfarande ganska tillgänglig för vandrare i god fysisk kondition. rutten är skyltad
DU KOMMER ATT ÄLSKA	- En spektakulär väg mellan hav och berg - De berömda stenmurarna - De traditionella byarna - Apelsin- och olivlundarna längs vägen - Ankomsten till klostret i Lluc, en viktig pilgrimsort på Balearerna

13 kilometer
700 m stigning
5h

Från Valldemossa till Deià

Mindre än 20 km från Palma, Valldemossa erbjuder ett helt annat ansikte än den baleariska huvudstaden. Särskilt trevligt är centrum med gågator, vackra, typiska gator och lokala stenhus, som domineras av det turkosa klocktornet i det tidigare kartusianklostret. Allt ligger i en vacker grön dal. Men byn är mest känd för besöket av två berömda turturduvor 1841: George Sand och Frédéric Chopin.
Valldemossa är fortfarande omgiven av de berömda torra stenmurarna som ger vägen dess namn. Sedan medeltiden har dessa terrasser uppmuntrat till odling av grödor i detta ogästvänliga område. Apelsin-, citron-, mandel- och olivträd frodas fortfarande här. Framför allt ligger byn i hjärtat av Serra de Tramuntana, Mallorcas största bergskedja, med sitt karakteristiska karstlandskap.
Redan från början stiger stigen snabbt över olivlundarna och slingrar sig sedan genom Yseulsskogen, för att efter en ganska ansträngande första ansträngning nå ett fantastiskt panorama. En stenig nedstigning leder till Deiàen charmig by som ligger 300 meter över havet, med sina pittoreska hus som verkar klamra sig fast vid sluttningarna av kullarna som domineras av Puig del Teix (1.082 meter över havet). Lugnet i denna konstnärsby och utsikten över Balearerna är de sista sevärdheterna på denna första etapp.

MAJORQUE

Två älskande på Mallorca
I Valldemossa, ett besök i det före detta kartusianklostret Reial Cartoixaär väl värt ett besök. Det var här som George Sand och Frédéric Chopin blev förälskade under en vinter på Mallorca. Efter den nyklassicistiska kyrkan ligger Patio de los Mirtos, under vars arkader man hittar ett intressant 1700-talsapoteke-XIXe århundradet. På andra sidan klostret ligger priorens cell som består av en rad rum, bland annat ett kapell, ett rikt bibliotek och ett audiensrum dekorerat med religiösa målningar, med utsikt över en charmig trädgård med utsikt över landskapet. Bredvid, cell nro 2 visas föremål som för tankarna till George Sand och Chopins vistelse på Charterhouse under vintern 1838-1839. De som har köpt sin biljett i förväg kommer sedan in i det allra heligaste: cell noo 4, där paret bodde.

15 km
200 m av D+ (lutning)
4h30

BALÉARES

Från Déià till Port de Sóller

De Deiàstigen leder försiktigt ner till viken Cala Deià. I morgonljuset är detta lilla hörn av paradiset med sitt kristallklara turkosa vatten magiskt. De få båtarna gungar försiktigt i den lilla hamnen i slutet av denna smala klippvik, 70 m lång och knappt sex m bred, där det också finns havsgrottor som är populära bland dykare.
Resten av promenaden är en lugn promenad, trots några kullar som korsar den taggiga kustlinjen. Utsikten över havet är underbar. Stigen slingrar sig fram mellan olivträd som har formats av tid, vind och vatten. De låga murarna av torrsten som ramar in fälten och husen bidrar till platsens charm och är idealiska för kontemplation.
Sedan kommer du till Port de Sólleren vacker by i hjärtat av Serra. Den är byggd i en naturlig vik och har länge varit en av få tillflyktsorter för seglare. Du kan välja att stanna här i slutet av etappen och njuta av stränderna och lugnet, eller fortsätta till byn Sóller (som också kan nås med en skranglig spårvagn om du bara vill ta en kvällspromenad). Plaça Constitucio, med sina vackra träd framför kyrkan, är den perfekta platsen att sippa på en pressad apelsin på kvällen. Lägg därtill nostalgin med det gamla tåget och träspårvagnen, och några modernistiska monument som byggts av rika emigranter i hemlandet, och Sóller blir en härlig liten resa tillbaka i tiden.

Ovanför Sóller

23 km
1250 m av D+ (lutning)
7h

Cúber

Från Port de Sóller till Tossals Verds tillflyktsort

Det är frestande att dröja sig kvar en stund innan du ger dig ut på leden igen, men du måste sätta fart eftersom den här etappen är längre och mer krävande än de tidigare.
Avfärd från Port de Sóllerpasserar du apelsinlundar, vars frukter sprakar av färg under säsongen. Den ena lilla byn avlöser den andra, lika charmig som alltid, och sedan börjar en överdådig stigning på en kullerstensbelagd stig som slingrar sig mellan terrasser av olivträd. Träden verkar ibland klamra sig fast vid klipporna och den väl markerade och väl underhållna stigen, som är helt asfalterad, slingrar sig uppför trappor, runt krökar och genom ett fantastiskt landskap.
Denna spektakulära stig, som korsas av mer än 2.000 trappsteg, går tillbaka till morerna (Xe-XIIIe århundradet). Du kommer till gården Ofre och sedan till Puig de l'Ofre där du kan njuta av en spektakulär utsikt över berget. Snart följer stigen en kanaliserad bäck kantad av stenekar, som leder till stranden av cúber-reservoaren.
Efter denna platta del, perfekt för att återhämta sig lite och beundra panoramat, klättrar vi tillbaka upp till Col de Portellet innan vi går ner till den mycket trevliga tossals Verds tillflyktsort.
I hjärtat av ett skogsområde, med en liten botanisk trädgård med lokala arter, hittar du också resterna av en gammal oljekvarn från 19e århundradet oljekvarn.
Här, på den gamla Alaró-Almallutx-vägen, domineras av bergen i S'Alcadena och Puig des Tossals Verds,som tornar upp sig 1 115 meter över omgivningen.

14 km
900 m av D+ (lutning)
6h

Från Tossals Verds-reservatet till Lluc

Från refugiet klättrar stigen igen, genom skogen och sedan till ett mer mineraliskt och utsatt område, som fortfarande avslöjar exceptionella vykortsvyer över Balearerna och Serra de Tramuntana. Det är så här du når col des Pratsom är ledens högsta punkt på 1 205 meter. Här förstår du säkert varför bergskedjan har fått sitt namn efter den nordliga vind som blåser in från fastlandet: det är en sval korridor! På vägen ner tar vi skydd under träden längs en trevlig och vältrampad stig till Lluc och dess kloster, som ligger i en liten dal. legenden säger att en statyett av Jungfru Maria som hittades av en herde gjorde ett mirakulöst framträdande på denna isolerade plats. Redan 1268 byggdes ett kapell och platsen, som omges av några av öns högsta bergstoppar, blev Mallorcas främsta pilgrimsmål. I dag är det ett viktigt religiöst centrum. Här kan du sova och äta gott och njuta av lugnet och stillheten i omgivningarna. Alternativt kan du ta dig vidare till den plyschiga son Amer tillflyktsortsom ligger lite längre bort och som har en vacker utsikt över dalen.

Hur man tar sig ditfrån La Palma kan Valldemossa nås med buss (regelbunden trafik) på cirka en halvtimme. Det finns två sätt att ta sig till eller från Lluc: med bil från Inca, Andratx eller Pollença, längs en av Mallorcas vackraste vägar, Ma-10; eller så kan du ta en buss, den no 331 till Palmas centrum, no 332 till Inca och no 334 till Ca'n Picafort.
Bästa tiden på åretleden är tillgänglig året runt. Undvik särskilt sommaren, då det är för varmt och trångt i hamnarna!
TIPS, utrustningglöm inte att ta med mycket vatten, även om det finns några källor och fontäner i närheten av leden.
Boende- Muleta tillflyktsort : ☎ 0034-971-634-271 och 971-630-042. 30 sovplatser. Beläget bredvid fyren, 2 km från Port de Sóller.- Tossals Verds Refuge : ☎ 0034-971-182-02. plats för 42 personer. Det är en 6 timmars promenad från Sóller och en 5 timmars promenad från Lluc.- Refuge de Son Amer : ☎ 0034-971-517-109. här finns 54 sovplatser. Vid foten av Puig Tomir ligger refugiet i hjärtat av en 103 hektar stor park som ligger på kullen.- Klostret i Llucplaça Pelegrins, 1, Lluc. 100 sovplatser. I klostret.
MER INFOgr221.info
Bokning av ruttEn vinter på Mallorcageorges Sand (1842; Livre de Poche, 1996). År 1841 försämrades Chopins hälsa och paret begav sig till Balearerna för att få frisk luft. De förundrades över öns naturliga skönhet, men det kan inte sägas att de gillade lokalbefolkningen. Ingen verkar dock hysa agg mot dem på Mallorca, där deras besök, särskilt i Valldemossa, firas som sig bör! Boken läses som ett vittnesmål.
Att gå vidarestigen av torr sten (GR®221) är för närvarande 150 km lång, från hamnen i Andratx till Pollença, och kan avverkas på 10 dagar. Det finns fortfarande gott om möjligheter att förlänga rutten, som så småningom bör omfatta mer än 280 rutter genom Serra de Tramuntana. De andra baleariska öarna, särskilt Menorca och dess Camí de Cavalls, eller Formentera och dess Rutas Verdes, erbjuder andra fantastiska vandringsleder.

N°04

Taganana i Parque rural de Anaga

06

Teneriffa

KANARIEÖARNA

I skuggan av vulkanen Teide

Vulkanisk, turistig och otroligt varierad! Det är Teneriffa, den mest besökta ön i Kanarieöarna. Men det handlar inte bara om badorter, utan också om enastående naturskönhet. Och det är just dessa oförstörda skönheter som öns många vandringsleder korsar. Här är ett urval av stigar för att upptäcka öns rika landskap, från norr till söder, genom tre exceptionella naturområden: teide National Park i hjärtat av ön, där månlandskap av sten och lava sträcker ut sig i skuggan av vulkanen med samma namn; Anaga Rural Park på den nordöstra spetsen, täckt av tjock vegetation och erbjuder storslagna panoramautsikter över havet; och slutligen Teno Rural Park på den nordvästra spetsen, vild, brant och fortfarande lite besökt.

situation	Kanarieöarna
resväg	Dagar vandringsleder
LÄNGD	4 vandringar på totalt 34 km (3.000 m D+)
LÄNGD	4 dagar
Mångfalden och kvaliteten på de stigar som korsar ön är helt häpnadsväckande. Vandringarna som presenteras här varierar i svårighetsgrad. Glöm inte de ibland branta sluttningarna och den steniga, vulkaniska terrängen.
DU KOMMER ATT ÄLSKA	- Utsikten över Anaga nationalparks spetsiga kustlinje - Teide nationalparks majestät med sina lavafält och sagoskorstenar - Bestigningen av den otroliga vulkanen Pico del Teide, 3 718 m.ö.h., Kanarieöarnas och Spaniens högsta punkt

Parque rural de Anaga

RANDO

10,8 km slinga
1080 m av D+ (lutning)
5h30

Från Afur till Taganana, i en slinga

På öns nordöstra spets, som reser sig från havet till en höjd av 1.024 m, ligger Parque rural de Anaga täcker nästan 14.500 hektar. Att besöka denna bergskedja är att komma in i ett unikt universum, täckt av tät skog i den centrala delen, omgiven av otillgängliga vassa toppar och djupa dalar, som om de skulpterats av vulkanisk erosion. Vegetationen är överraskande: de nordostliga passadvindarna lägger sig på bergsmassivets toppar och ger upphov till ett mycket grönt ekosystem, laurisylve, med sina fuktiga skogar, lager, ljung, vilda apelsinträd och små tallskogar. Det är långt ifrån halvöknen på sydkusten eller i Teideparken!
De dagar då molnen hänger över topparna befinner du dig i en dimma som är lika tjock som den är märklig. På vissa ställen är skogen så tät att lite ljus tränger igenom, vilket ger den ett spöklikt utseende. Det är vackert, nästan mystiskt.
Den här vandringsslingan ger dig möjlighet att upptäcka parkens charm och mångfald. Den börjar från bynAfur (parkeringsplats och buss) för att sedan gå till stranden vid Tamadite-strandendetta är en ganska teknisk men välutrustad stig genom kaktus och röd sten. Den tar dig ner till stranden där du kan ta en skön paus. Det är ingen bra plats att simma på eftersom havet ofta är hårt, men det är perfekt att titta på vågorna med utsikt över Anaga-klipporna.
vi ger oss iväg igen för att klättra uppför den soligaste sluttningen, där det växer en mängd olika kaktusarter, till byn Taganana. På vägen beundrar vi den spetsiga kustlinjen, där havets blå färg framhäver klippornas svarta och röda ockra och vegetationens gröna färg. Det är ett intensivt skådespel. taganana är en av de mest autentiska och välbevarade byarna på ön, med sina traditionella vita och färgglada hus som ligger utspridda på sluttningarna och terrasserna ovanför havet. På vägen tillbaka passerar vi genom las Mercedes-skogen för att promenera en stund under lagerträden, vars smala stammar skulpterats av vinden, innan vi återvänder till Afur längs bra stigar och sedan en liten väg.

Hälsosam isolering
Anagas rika och varierade växtliv beror främst på dess isolering och topografi. Tack vare att området är otillgängligt har det kunnat behålla hela sin biologiska mångfald och människans påverkan har varit måttlig. Som ett resultat har massivet behållit mycket av sitt ursprungliga utseende. Bland de 200 endemiska arter som fortfarande finns kvar kan nämnas sabinträdet och de fantastiska euphorbiorna cardonales tabaibales.

TENERIFE

9,7 km slinga
480 m av D+ (lutning)
4h

Kaktus i Teno landsbygdspark

Teno landsbygdspark

På Teneriffas västligaste spets, Teno och dess landsbygdspark nästan som en isolerad ö, så som den såg ut för några miljoner år sedan. Bergskedjan, som naturligtvis är av vulkaniskt ursprung, reser sig till en höjd av över 1.300 meter. Området är svårtillgängligt och har behållit sin naturliga karaktär, med endemiska arter, men också sitt arv, med byar som bevarat sin urgamla arkitektur och sina traditioner.
Naturen är mäktig här: djupa raviner, toppar och branta klippor ramar in smala dalar där växtligheten växlar mellan lagerskogar och torrare sluttningar där kaktusar klamrar sig fast. Teno landsbygdspark erbjuder 13 skyltade vandringsledermånga av dem är korta och lättillgängliga.
Den vandring vi föreslår här ger en bra sammanfattning. Med start från Portela Bajasom är lätt att nå tack vare sin busstation, kommer du till den första otroliga utsiktspunkten över dalen, med den imponerande silhuetten av Mount Teide i bakgrunden. Godsherren verkar hälsa på oss när vi passerar.
Scenen är satt och showen fortsätter: vi vandrar genom den täta och imponerande lagerskogen, sedan genom ett landskap med glesare vegetation till byn Teno Altoen pittoresk by som ligger inbäddad i bergsmassivets höjder.
Efter en paus ger vi oss av igen genom lagerskogen som är typisk för Teno Park, innan vi betraktar den överdådiga horisonten på ön La Gomera, som verkar så nära. Den subtropiska skogen, en rest av den vegetation som en gång täckte större delen av Medelhavsområdet och Makaronesien, är fortfarande mycket välbevarad här och domineras av lagerträden som reser sig högt upp mot himlen.
Strax därefter når du utsiktsplatsen Utsiktspunkten Altos de Baracánsom erbjuder en hisnande utsikt över Teide. Den ena panoramautsikten efter den andra avlöser varandra tills du återvänder till startpunkten, på en trevlig och sensationell rutt från början till slut.

10 km (20 km tur och retur)
d+ 1360 m
5.30 (8.30 tur och retur)

Klättring i Teide

Teide National Park, som finns med på UNESCO:s världsarvslista, är ett underverk att skåda. Det är ett unikt område med subtropiska höga berg i Europa.
Bege dig till södra delen av ön för den mest hisnande vandringen i skärgården: bestigningen av den högsta toppen på Kanarieöarna och i Konungariket Spanien: Teide Teide (3 718 m ö h).
Bland toppar på över 3 700 m höjd är det också en av de enklaste att bestiga i Europa (eller Afrika): du behöver inte vara bergsklättrare, du behöver bara vara i god fysisk form. Leden är relativt lättillgänglig, med precis lagom mycket stenig terräng. Det överdådiga vulkaniska landskapet, den storslagna utsikten över havet och den enorma kalderan nedanför, den enstaka fumarolen och svaveldoften de sista metrarna gör det till en oförglömlig upplevelse.
Även om klättringen inte är teknisk är den inte lätt, särskilt inte när det gäller att ta sig upp. Det gäller att planera i god tid (ännu bättre under högsäsongen), särskilt om du vill göra det på egen hand. Många lokala organisationer erbjuder guidade vandringar som inkluderar ett tillstånd, vilket kan vara mycket praktiskt. Toppen är tillgänglig utan tillstånd när linbanan är stängd eller när du har stigit av före klockan nio, vilket innebär en tidig start med pannlampa.
Uppstigningen är mycket gradvis, med lätta stigar i början, på vulkanisk sand, som redan låter dig beundra flankerna på det monster som du klättrar på. Sedan blir sluttningen brantare och marken mer stenig.
Du kommer fram till alta Vista tillflyktsortdär du kan ta en paus eller till och med övernatta om du vill vara säker på att nå toppen i god tid före kl. 09.00 nästa morgon. Det sista avsnittet är krävande och slingrar sig uppför branta backar genom vulkanisk sten. Du passerar linbanestationen innan den sista ansträngningen, som avslutas med att du passerar några fumaroler på en brant stig. Till slut når man toppen, och vilken kick det är! Man ser hela ön på en gång, havet och de närliggande öarna, inklusive La Gomera.
Men nu är det dags att fundera på nedstigningen. Det finns två alternativ: det första är att gå tillbaka i motsatt riktning - då får du njuta av andra vyer och nedstigningen är ganska lätt, även om den kräver vaksamhet; annars kan du helt enkelt ta dig ner för de 200 höjdmetrarna mellan toppen av La Rambleta och ta linbanan ner mycket snabbare!

Vulkaniska klippor i Teide nationalpark

Nationalparken Teide
Om vulkanen Teide är vårt mål för den här vandringen är det parken som helhet som måste tas i beaktande, eftersom den består av några otroliga landskap. När man kommer norrifrån är det första intrycket en tråkig öken, följd av en tallskog, men när man kommer runt en kurva på vägen förändras panoramat helt. Från ett stenigt kaos går vi vidare till ett mörkt hav av lava, som i sin tur ger plats för jordlager i olika färger, allt från gulgrönt till mörk choklad och alla nyanser av brunt, ibland släta och blanka som siden, andra gånger grova och matta som smärgelduk. Längre fram påminner vissa kanjoner om den amerikanska västerns landskap i John Ford-stil, kompletterade med märkliga älvskorstenar. Ytterligare en handfull kilometer och öknen delar terrängen med en gles vegetation av lundar, som här och där punkteras av andra månvisioner. Ibland kan man se de långa röda blomstjälkarna från en tajinaste rojo en glimt av liv i detta torra universum.

Utsikt över Anagabergen

3 km slinga
d+ 50 m
1h

Avsändare av meddelanden

Efter en av de mest krävande vandringarna på Teneriffa är detta utan tvekan den enklaste: den kräver ingen särskild fysisk kondition och du kan ta med hela familjen på resan. Ändå är det väl värt ansträngningen, eftersom det är en riktigt vacker promenad.
Vi är tillbaka på norra delen av ön, återigen i Parque rural de Anaga. "Sinnenas stig" går genom en lagerträdsskog som är typisk för bergsmassivet. Många förklarande paneler inbjuder dig att väcka alla dina sinnen. Det finns tre rutter (numrerade 1 till 3). Du kan ta dig ner till Mirador del Llano de los Lorosdär du kan njuta av utsikten över staden Santa Cruz de Tenerife, i synnerhet, innan du avslutar denna vackra lilla promenad. Stigen är perfekt utformad, ofta med gångbroar och spångar, så att du kan fördjupa dig helt i skogen och beundra dess anmärkningsvärda träd. Dagen kan avrundas med ett besök i San Cristóbal de La Lagunaen UNESCO-listad stad i närheten, eller ta en promenad genom centrum av Santa Cruz, öns huvudstad, med sina livliga gator.

De kulturhistoriska underverken på TEnEriFe
Teneriffa är förvisso inte förskonad från betong och massturism, men det är bara en liten del av södra delen av ön som verkligen påverkas. På andra ställen har ön fortfarande kvar sin karaktär, både när det gäller natur och kulturarv. Bland de underverk som finns att upptäcka finns tre "koloniala" städer med stor charm: San Cristóbal de La Laguna, den första staden som byggdes på ön, som har kvar sin XVe la Orotava, som ligger på en sluttning, har bevarat sina historiska hus och trädgårdar. Garachico, som är en vacker och lugn liten kuststad, var Teneriffas första historiska hamn på 15e århundradet och har också ett rikt arkitektoniskt arv.

Att ta sig till Teneriffateneriffa har två internationella flygplatser (flyg till och från Paris, Lyon, Genève etc.). Det finns båtförbindelse från Cadiz. Det går också färjor till de andra Kanarieöarna.
Bästa tiden på åretevig vår! Så kan man beskriva klimatet på Kanarieöarna. Det gäller i ännu högre grad på Teneriffa, där årsmedeltemperaturen ligger runt 22°C och sällan stiger över 30°C. Om vi ska gå in på detaljer måste vi skilja mellan norra delen av ön, som har vissa temperaturvariationer och lite men regelbunden nederbörd, och södra delen, som har mycket lite nederbörd. Vår och höst är de bästa tiderna att vistas på ön, men man kan vandra på Teneriffa året runt.
RÅD, UTRUSTNINGta hänsyn till höjden över havet. Vid foten av berget Teide, i hjärtat av ön, på en höjd av 2 000 m eller mer, är dagarna ofta soliga men nätterna svala, till och med kalla, och vinden kan blåsa hårt. Polarfleece och en vindjacka är ett måste!
Boendeteneriffa erbjuder ett brett utbud av boende. Om du vill undvika de stora betonghotellen i söder finns det andra alternativ, med mer intima hotell och bed & breakfast, B&BS, casas rurales vandrarhem eller till och med campingplatser.
roadbookTeneriffas mysterierav Lázaro Martín Manca (Le Passage, 2009). En rolig samling där en golfälskande privatdetektiv, tidigare polis i Barcelona, utför den ena utredningen efter den andra på Teneriffa, dess stränder, vulkaner, charterbåtar och byar. Hans äventyr, ibland mörka, ibland ljusa, är färgade av en realism som lånats från de stora sydamerikanska författarna.
att gå vidarefrån toppen av Teide på Teneriffa till de torra vidderna på Fuerteventura, från calderorna på La Palma till de karga landskapen på Gran Canaria, via de vilda dalarna på La Gomera och El Hierro, för att inte glömma de prisvärda vandringarna på Lanzarote, här är bara några av de tusen möjligheterna till vandringar i den spanska skärgården.

VANDRING

N°06

07

SKOTTLAND

Västhighland Way

Så skotsk!

GB

Vackra, karga och vilda landskap, fyllda av romantik, fientlig terräng täckt av ett täcke av torv och hedar, djupa och mystiska sjöar, taggiga stränder - "högländerna" upphör aldrig att väcka vår fantasi. West Highland Way, den mest emblematiska av Skottlands vandringsleder, är också den äldsta och invigdes 1980. Som namnet antyder korsar den högländerna från Mingalvie (i utkanten av Glasgow) till Fort William, där känslorna stiger till ett crescendo, genom vilda, orörda landskap.

lägeI hjärtat av Highlands, mellan Glasgow och Fort Williams
LÄNGD152 km (3.145 m D+)
LÄNGD7 dagar
Ganska varierad terräng, men i allmänhet ganska lätt. se bara upp för de många rötterna vid Loch Lomonds stränder och vissa stenigare områden i slutet av rutten. Höjdskillnaden är rimlig, men längden på vissa etapper bör tas med i beräkningen. Rutten är fullt skyltad.
DU KOMMER ATT ÄLSKA- Landskapets mångfald, från ängar till kullar - Loch Lomonds romantiska stränder - Utsikten över Ben Nevis (Storbritanniens högsta topp) och Glencoe-dalen

Från Milngavie (Glasgow) till Drymen

Milngaviesom är startpunkten för leden, är en liten stad som ligger mycket nära Glasgows centrum och är lätt att nå med tåg. Alternativt kan du lägga till en kort mellanlandning genom att promenera de 10 km mellan de två städerna. Denna charmiga sovstad har ett livligt centrum, gågator kantade med butiker och restauranger, pubar och en berömd bokhandel.
När du ger dig iväg längs rutten lämnar du snart de sista spåren av staden bakom dig. Allanders mjuka stränder leder oss till mugdock-parken. Landskapet är redan frodigt och grönt: större delen av rutten tar dig genom skogsmark, förbi små bäckar och bukoliska dammar och sedan genom ängar. Rutten är mycket lätt och passerar vid foten av de första kullarna. De är av mycket blygsam storlek och reser sig till en höjd av mindre än 200 meter. Denna mjuka uppvärmning avslutas vid byn Drymendär vandrare passerar under dagarna men inte på något sätt stör lugnet på dessa fortfarande vilda stränder, och där puben, the Clachan Innär en av de äldsta i landet.

19 km
200 m av D+ (lutning)
6h

Loch Lomond

22 km
420 m D+ stigning
7h

Loch Lomond: den största sjön!
Att vandra längs Loch Lomonds stränder är en av de mest emblematiska delarna av West Highland Way. Den är mindre känd än Loch Ness och dess berömda monster, men är ändå Storbritanniens till ytan största sjö med sina 71 km2. Det maximala djupet på 191 m är också imponerande. dess öar och romantiska stränder gör den till en av Skottlands vackraste naturreservat. Den är en frisk fläkt för staden Glasgow, som ligger bara 45 minuter bort, och lockar många stadsbor som kommer hit för att roa sig och delta i ett brett utbud av sporter (vattensporter, vandring etc.). Den har inspirerat många konstnärer, bland annat Gustave Doré, som målade den flera gånger efter en vistelse i regionen. Dess namn kommer också att väcka minnen till liv hos läsare av Tintinläsare, som Kapten Haddocks favoritdryck, i 1965 års nyutgåva av Den svarta ön är Loch Lomond whisky! Hergé trodde inte att det fanns något alkoholmärke med det namnet, men ett destilleri nära sjön har producerat utmärkt Loch Lomond whisky sedan 1964, ett år innan flaskan dök upp i seriestrippen. Det finns fortfarande kvar (men kan inte besökas).

Från Drymen till Rowardennan

West Highland Way dyker tillbaka in i det mjuka landskapet på gränsen mellan låglandet och högländerna. Du vandrar genom en vacker skog och sedan öppnar sig landskapet mot en vidsträckt äng. Efter att ha korsat en flod blir kullarna runt stigen lite högre, vilket förebådar landformerna i Highlands. Vi rekommenderar att du gör en kort avstickare för att nå toppen av Conic Hill (358 m), som ligger en bit upp på stigen men är lätt att bestiga, och där du kan njuta av en fantastisk panoramautsikt över högländerna och en stor del av den kommande rutten.
Vi börjar snart på en av de stora episoderna i detta skotska epos och når stranden av Loch Lomond. Efter den lilla byn Balmahadär nationalparkens informationscenter ligger, följer vi sjöns östra strand på en lätt överhängande stig och njuter av den vackra utsikten över det djupblå vattnet. För den som vill finns det också möjlighet att utforska ön Inchcaillochön Inchcailloch i sjön, med båt från Balmaha. Här hittar du de romantiska ruinerna av en mycket gammal kyrka och kyrkogård, i ett orört landskap. Du kan till och med campa här.
Stigen leder sedan försiktigt längs den böljande sjöstranden till Rowardennandär ett magnifikt vandrarhem och hotell väntar på dig för en fridfull övernattning.

23 km
480 m av D+ (lutning)
7h

Från Rowardennan till Invernarnan

Att vakna upp vid stranden av Loch Lomond är magiskt. Den är en naturlig länk mellan låglandet och höglandet och kommer att vara vår ledstjärna under dagen. Om du har turen att ge dig iväg under en vacker blå himmel (ja, ja, det händer till och med i Skottland!), kommer skådespelet av det turkosa vattnet att vara fantastiskt, men en molnig himmel kan också visa upp dessa romantiska stränder mycket bra. I början av säsongen kan du till och med beundra de fortfarande snötäckta topparna på Highlands-bergen när de börjar dyka upp i horisonten.
Oavsett väder är det här en fantastisk etapp. Vi börjar med att gå i skydd av en vacker skog, på en stig som är lite ojämnare än föregående dag, där man måste vara försiktig med rötterna. Med utsikt över sjön förändras panoramabilden när du klättrar uppför sluttningen till dagens höjdpunkt.
Snart kommer vattendånet att förkunna en av etappens höjdpunkter, det spektakulära vattenfallet vidInversnaids vattenfall. Stigen passerar förbi det, tack vare en överhängande gångbro, innan den går ner till stranden av sjön. Stigen böljar fram nära vattnet och passerar genom orörd natur. Om du har tur kan du stöta på några vilda getter, se en kungsörn eller - mer troligt - en fiskgjuse, som är en mästerfiskare i sin egen rätt i dessa fiskrika vatten. Marknadsstaden iInverarnan, strax efter sjöns norra spets, erbjuder ett annat fridfullt stopp, där du kan njuta av värmen på den lokala puben, den mycket välrenommerade Drovers Inn. Puben ligger vid världens ände, är minst 300 år gammal och är en av våra favoriter. Full av skrymslen och vrår, levande ljus, gamla målningar och servitörer i kilt. En riktig bit av sjöns historia.

WEST HIGHLAND WAY

20 kilometer
490 m stigning
6h30

Från Invernarnan till Tyndrum

Sjön ligger nu bakom oss och vi kommer in i ett typiskt Highland-landskap. Stigen följer först floden Falloch genom skogarna. Det finns fortfarande några uppfriskande vattenfall att beundra, innan vi når byn Crianlarichdär du kan hitta något att ladda batterierna med under en lunchpaus.
Stigen slingrar sig sedan genom en mild dal vid foten av kullar som blir imponerande. Efter floden Fillans stränder dyker ännu högre toppar upp. Du kommer sedan fram till ruinerna av prästgården i Saint-Fillaninnan du följer en annan vattenväg, Cononish River, in i Tyndrumoch gör ett välförtjänt stopp här, bara halvvägs mellan Glasgow och Fort William.

30 kilometer
600 m stigning
8h

Från Tyndrum till Glencoe

Det här är den längsta etappen, men den lätta terrängen och det överdådiga landskapet gör att du kan njuta av den i lugn och ro. Den kan dock delas upp i två genom att stanna för natten vid Inveroran.
Efter 14 km finns det ett antal pubar och värdshus längs vägen där du kan ta en trevlig och stärkande paus. Se till att packa ner gott om mat i väskan från Tyndrumeftersom det inte finns några mataffärer längs vägen före Kinlochleven.
Landskapets skönhet ökar ytterligare ett snäpp: så snart du lämnar Tyndrum går stigen längs ett brant berg och den pyramidformade silhuetten av Beinn Dorain stiger upp från horisonten. Vi håller den i sikte tills vi når Pont d'Orchy.
Detta följs av en kort klättring uppför kullen till Màm Carraigh. uppe på toppen är utsikten över Loch Tulla väl värd ansträngningen. En gammal militärväg leder sedan över heden. Rannoch Moor är en veritabel öken. Vi hoppas att du har bra väder för att korsa denna stora vildmark, majestätisk och gynnsam för kontemplation, men där vind och regn kan vara svåra. Till slut når vi Glencoe och Black Rock Cottagemed den pittoreska silhuetten av Buachaille Etive Mòrett av Skottlands mest berömda berg.

14 km
600 m stigning
6h

Från Glencoe till Kinlochleven

Den berömda pyramiden av Buachaille Etive More som håller oss sällskap på den här etappen, drar till sig blickarna. Denna imponerande "munro" (en term som används här för att beskriva toppar som är över 900 meter höga) tornar upp sig över området på 1.022 meters höjd. Regionen anses vara Skottlands favoritmötesplats för bergsbestigare och har varit inspelningsplats för flera filmer (James Bond och Harry Potter i synnerhet).
Höjdpunkten på etappen är den enkla klättringen uppför Devil's Staircase, som inte leder till helvetet utan till den högsta punkten på West Highland Way, på 550 meters höjd. Härifrån kan du njuta av en hisnande utsikt över "The Buachaille" och Marmore-massivet, innan en lugn nedstigning till Kinlochleven,för en fridfull sista kväll på vägen.

Glencoe

Ben Nevis: den högsta toppen på de brittiska öarna.
Som ett komplement till West Highland Way kan du klättra upp på Ben Nevis. Den högsta punkten på de brittiska öarna, en del av bergskedjan Grampians i västra centrala Skottland, stiger till 1.345 m och leden passerar vid dess fot. Det finns flera möjliga rutter, varav den mest populära är Ben-stigensom börjar bara 2 km från Fort Williams centrum. även om höjden är blygsam kan förhållandena vara tuffa på Ben Nevis och stigen blir mycket stenig och brant på den sista sträckan. Så se upp med hur du går och håll ett öga på vädret innan du ger dig iväg. Under sitt oskyldiga utseende som en stor klippa döljer Ben Nevis faktiskt atmosfäriska förhållanden som motsvarar dem i de höga bergen: det är 9°C kallare på toppen än på botten. För att inte tala om dimman, som är närvarande mer än halva tiden, och snön som täcker toppen 355 dagar om året. Det är en fysisk och ganska teknisk vandring, men du kommer att ha tillfredsställelsen av att ha nått toppen av de brittiska öarna! Naturligtvis, den badge som säljs i butikerna nedan, som förkunnar "Jag besteg Ben Nevis, 4413"talar visserligen i fot, men ändå!

24 km
600 m stigning
8h

Loch Leven

Från Kinlochleven till Fort William

Denna sista etapp börjar med en tuff stigning som mildras av fantastiska vyer över Loch Leven och Marmore-bergen. Du når fram till Lairigmorett brett pass som ger enkel åtkomst till foten av de redan imponerande bergen.
Vägen går djupare in i skogen ett tag innan den når Glen Nevis och foten av det högsta berget på de brittiska öarna, Ben Nevis Ben Nevis. Du kan försöka bestiga det (se ruta), men vi råder dig att göra det från Fort William, annars blir etappen mycket lång. En annan, mycket mer blygsam avstickare tar dig förbi resterna av Deardailett oppidum från järnåldern. Slutligen är det dags att avsluta vandringen genom att gå in i Fort William. Ett souvenirfoto framför statyn av vandraren på Gordon Square och skylten som markerar slutet på rutten är ett måste.

hur du tar dig dit det är lätt att ta sig till leden från Glasgow centrum (som har flera tågstationer och en internationell flygplats). Du kan ta dig dit med tåg från stationerna Glasgow Central eller Glasgow Queen Street. Milngavie Station ligger bara några hundra meter från ledens officiella startpunkt. alternativt kan du ta en taxi från Glasgows centrum direkt till ledens startpunkt på Douglas Street, Milngavie. För återresan tar du tåget längs den fantastiska West Highland Line.
Bästa tiden att besöka april till oktober. Extrem värme är sällsynt i högländerna, så i princip kan du vandra året runt.
TIPS, utrustning	 se till att ta med vattentäta skor, eftersom vissa avsnitt kan vara leriga och mycket våta, samt en bra vindjacka.
Boendedet finns ett bra utbud av boende längs rutten. i byarna hittar du bed and breakfast (B&B), och några små hotell. På vissa ställen finns det välkomnande och populära vandrarhem där du kan umgås. Sovsalar i kasernstil (bunkhouses) finns också tillgängliga. det finns också några bothies, obevakade tillflyktsorter längs rutten, särskilt vid Loch Lomonds stränder. Atmosfär och whisky nästan garanterat! Det finns också en hel del campingplatser, med duschar och toaletter, men du kan också prova på att bivackera. rutten lämpar sig väl för detta, trots det ofta blöta vädret. Bivack är tillåtet överallt utom vid Loch Lomonds stränder från mars till slutet av september (National Park regulations). Där måste du övernatta på en officiell campingplats eller skaffa ett särskilt tillstånd.
MER INFO mycket bra gjort walkinghighlands.co.uk beskriver alla vandringar som kan göras i Skottland, deras svårighetsgrad, beräknad tid ...
Ruttbok du kan dra nytta av att vara i Skottland för att fördjupa dig i den mörka atmosfären i äventyren med inspektör Rebus, Ian Rankins stjärnkaraktär. Den exakta stilen och det andlösa tempot i hans romaner har gjort honom till Storbritanniens mest lästa kriminalförfattare. Han är en mästare på den "svarta tartanen" och satte tonen för kriminallitteraturen med sin lätt desillusionerade, whiskyälskande och frånskilda hjälte.
Längre bortskottland har ett fint nätverk av långväga vandringsleder. Bland dessa kan nämnas Loch Ness 360, som går runt den berömda sjön, eller, om du vill ta dig norrut efter Fort Williams, Cape Cape Wrath Trail, 375 km av tuffa men underbara vandringsleder. vill du veta mer? Besök gärna Skotska nationella leden korsar hela landet över 864 km.

N°07

Kyrka på Camino francès

08

SPANIEN

På Camino francés i Galicien

Gå in i legenden om pilgrimsvägen till Santiago de Compostela

Den franska Camino francés är Spaniens mest kända pilgrimsled. Dess rika arv, mångfalden av landskap och dess mycket speciella atmosfär motiverar denna status. Hela vägen, från Saint-Jean-Pied-de-Port till Compostela, är 820 km lång, men här tar vi dig med på en rundtur på de sista 100 km. Den här sista sträckan gör att du kan fördjupa dig i upplevelsen av Santiago de Compostela och ta del av en av de trevligaste sträckorna på rutten. Det är också en av de mest populära, och det av goda skäl! Dessutom ger dessa sista hundra kilometer dig rätt till titeln "pilgrim" genom att du förvärvar composteladet berömda certifikatet som intygar att du har fullbordat Pilgrimsvägen till Santiago de Compostela. Du kommer inte att vara ensam på denna vandring, som är lika andlig som den är livlig och glädjefylld!

situationGalicien
LÄNGD117 km (2.940 m D+)
VARAKTIGHET5 dagar
Leden är mycket väl skyltad (de berömda "gula pilarna" som är typiska för pilgrimsleden till Santiago i Spanien och Portugal) och markerad varje kilometer.terrängen är lätt med väl markerade stigar. Rutten är kuperad, men utan några större svårigheter, så det är ett prisvärt sätt att bli en del av legenden om Pilgrimsvägen till Santiago!
DU KOMMER ATT ÄLSKA- De galiciska stigarnas skönhet - Atmosfären och de många mötena - Ankomsten till Santiago de Compostela framför katedralen

I området Sarria

Från Sarria till Portomarín

Sarria erbjuder en mer än trevlig miljö för att påbörja denna promenad. Den gamla staden, som klamrar sig fast på sin sluttning mot en bakgrund av de galiciska bergen, är hem för många medeltida monument, en påminnelse om pilgrimsfärdens forntida kraft.
Längs vägen kommer vi att upptäcka kuperade jordbrukslandskap medan vi följer de berömda gula pilarna på Camino och strömmen av pilgrimer.
Hundraåriga ekar följer med oss i början av denna etapp. Deras stammar verkar ha skulpterats av århundradena och polerats av vind och regn. Sänkta stigar kantade av gamla murar, granitkalvarier och kapell med distinkta klocktorn ger liv åt de första stegen. Trollkarlen Merlin är utan tvekan inte långt borta, och atmosfären för tankarna till Bretagne och keltiska länder.
Den romanska bron vidA Ásperaoch kyrkan i Barbadelo kyrkavarefter du kan vandra mellan bäckar och låga stenmurar för att klättra upp till Ferreiros. Strax innan, nära byn Morgadestår gränsmarkeringen för de sista 100 kilometerna till Santiago de Compostela, helt uppmålad: många vandrare tar foton framför den.
Sedan börjar en lång nedförsbacke fram till målgången vid Portomarínefter att ha korsat floden Minho. Byn räddades från vattenmassorna när dammen vid flodens fot byggdes på 1960-talet och flyttades nästan helt och hållet och byggdes upp igen på högre mark - ända fram till den imponerande befästa kyrkan! Byn har inte bara bevarat sin själ, den har till och med visat upp en sällsynt och attraktiv arkitektonisk enhetlighet.

22,6 km
580 m D+ stigning
400 m D-
5h45

25 kilometer
680 m D+ stigning
600 m av D-
6h15

la compostela
La compostela är det intyg som bevisar att du har genomfört pilgrimsfärden. Dess ursprung går tillbaka till medeltiden, då de som var tvungna att göra pilgrimsfärden för att sona ett fel tog med sig den här typen av brev tillbaka som bevis på botgöring. Det var dock mycket vanligare att man tog med sig en snäcka från Galiciens stränder eller några små religiösa föremål som man köpte i Santiago. I och med att pilgrimsfärden till Santiago återupplivades compostela institutionaliserades på 1970-talet och idag är det ett vackert dokument, skrivet på latin, som sig bör! det är ganska enkelt att få den: allt du behöver göra är att gå till det internationella mottagningscentret för pilgrimer i Santiago de Compostela, precis vid Plaza de la Obradoiro, på 33 Carretas Street, och visa upp din credencial, "pilgrimspasset" (utan det är det mer komplicerat), som intygar att du har tillryggalagt minst 100 km till fots eller 200 km till häst eller på cykel. Det är därför så många pilgrimer ger sig av från Sarria.

Bildtext

Från Portomarín till Palas del Rei

Den galiciska landsbygden är lite mer tätbefolkad, och rutten är fortfarande mycket bukolisk trots vissa vägavsnitt. Merhórreos, de upphöjda spannmålsmagasinen som är typiska för Galicien. Byar, kalvarier och kyrkor är lika många som alltid: det lilla kapellet St Mark vid Os Lameirosmed sin primitiva arkitektur och vackra rosa ockrafärgade stenarbeten, omgivet av hundraåriga ekar, utgör en särskilt bukolisk paus. Vägen är full av krumbukter, till skillnad från väg N 547 som man ibland stöter på och som går rakt mot Santiago: vilket nöje det är att gå långsamt, genom denna grönska, på en väg som nu markeras var 500:e meter av en milstolpe som anger det återstående avståndet. Det är ingen brådska! Dagen avslutas vid Palas de Reien blygsam stad där du kan prova den berömda galiciska bläckfisken i en av de många pulperías pulperías.

Resterna av den romerska bron över floden Minho-floden nära Portomarín

29,5 km
700 m D+ (lutning)
700 m D-
7h30

Från Palas del Rei till Arzúa

Landskapet förblir bukoliskt när Camino passerar genom fler och fler städer: kalvarier, granitkyrkor och hórreos fortfarande punktera rutten. Melidedär Camino francés ansluter till Camino primitivo (vilket ökar flödet av pilgrimer) och kustvägen, är väl värt ett stopp för att utforska dess historiska centrum, dess marknad och smaka på en annan pulpo gallegoinnan du fortsätter till Arzúasom är känt för sina ostar.

PÅ CAMINO FRANCÉS I GALICIEN

20,3 km
420 m D+ stigning
200 m D-
5h

Från Arzúa till O Pedrouzo

En skogsstig där ekarna får sällskap av enorma eukalyptusträd som ger ett välkommet skydd mot solen... eller regnet. Här finns också barer, tavernor och källor där man kan svalka sig och njuta av atmosfären. Längs vägen kommer du att stöta på det vackra kapellet Santa Irene, som ligger i en grön miljö. O Pedrouzo är knappast charmig, men det är ett bra ställe att stanna på innan den sista etappen!

Katedralen i Santiago de Compostela

Santiago, en grandios ankomst
Santiago de Compostela är en av Spaniens vackraste och mest älskvärda städer, för evigt kopplad till pilgrimsfärden. Katedralens fyrtorn, kyrkorna, klostren och de gamla palatsen, som ligger utspridda längs en labyrint av smala gator och kullerstensbelagda torg, förflyttar dig bort från tiden. Santiago, en mystisk stad? Pilgrimernas innerliga meditation framför bysten av Sankt Jakob och Portico of Glory - en apoteos av romansk konst - där de uttrycker sin högsta önskan efter denna långa introspektiva resa, ger näring åt själen i denna mycket speciella stad... Även om katedralen delvis daterar sig tillbaka till slutet av XIe århundradet, genomgick staden en stor barock ansiktslyftning under XVIe och XVIIe århundradena. Man skulle kunna befara en viss brist på harmoni, men så är inte fallet. Graniten, vars ådring skiner i solen, förenar fasaderna i en enda elegans som förstärks av ett överflöd av skulpturer och utsmyckningar.

20 kilometer
560 m D+ stigning
610 m D-
5h

Från O Pedrouzo till Santiago de Compostela

Denna sista etapp börjar på steniga stigar som slingrar sig fram under de imponerande eukalyptusträden som tornar upp sig mot himlen. Snart når du bynA Lavacolladär medeltida pilgrimer brukade tvätta sig i bäcken för att komma rena till Santiago de Compostela.
Efter en kort klättring genom de första förorterna till staden kommer du till monte do Gozo - glädjens berg - där du kan se den efterlängtade silhuetten av katedralen i Santiago de Compostela. Här hejar pilgrimerna på varandra med en sista "ultrïa" innan de kastar sig in i målområdet. Slutligen är det glädjen och tillfredsställelsen att nå den imponerande Plaça de l'Obradoiro, kulmen på alla jakobinska rutter, framför katedralens extraordinära barockfasad.

resa till Santiago de Compostela santiago de Compostela har en internationell flygplats (med många förbindelser, bl.a. till Paris och Genève) och en tåg- och busstation. Sarria kan nås med buss på 3 timmar och 30 minuter.
Bästa tiden på året vår och höst verkar vara de bästa alternativen, för att undvika de stora folkmassorna och värmen (även om den är relativ i Galicien) på sommaren.
råd, utrustningdet är en bra idé att skaffa en credencial (flera webbplatser erbjuder dem), pilgrimspasset, som ska stämplas vid varje tillflyktsort, för att få kompostela. Det är dock inte obligatoriskt... Det är inte heller snäckan på väskan, men den har blivit en symbol för erkännande för pilgrimer.
boendepilgrimsvandrarhem (albergues de peregrinos) är särskilt många längs leden, där du inte kommer att ha några problem att hitta boende, utom under de mest hektiska perioderna. Alternativa lösningar (hostalhotell) kan också vara lämpliga, särskilt för en god natts sömn ... borta från snarkarna!
MER INFORMATIONchemins-compostelle.com
VÄGBOKdet finns många berättelser om pilgrimsvägen till Santiago de Compostela. Till exempel den mycket underhållande Garce d'étoileav Hervé Bellec (Bretagnes, 1990), som beskriver sin resa från Brest till Santiago i början av 1980-talet.
Att gå vidareefter den här erfarenheten kommer du säkert att bli frestad att göra Camino francés i sin helhet (820 km från Saint-Jean-Pied-de-Port) eller till och med genom att ta någon av de jakobinska vägarna i Frankrike. Du kan också fortsätta efter Compostela till Fistera och den galiciska kusten, som medeltida pilgrimer ofta gjorde. I Spanien kan du välja andra caminossom till exempel kustvägen norrut (camino del Norte) eller vía de la Platafrån Sevilla till Santiago.

N°08

Björnens väg

finland

SLUT

I hjärtat av Oulanka nationalpark

I Oulanka nationalpark i Finland finns floder, sjöar, raviner och forsar mot en bakgrund av djupa skogar. Om du älskar vilda landskap och absolut lugn och ro har du kommit till rätt ställe!
Karhunkierros, som kan översättas till "Björnrundan", utlovar en oöverträffad inlevelse i denna europeiska fjärran norr. Den sträcker sig 82 km genom parken och är helt enkelt landets mest kända vandringsled. Även om den inte innebär några större svårigheter, kräver den noggranna förberedelser och utrustning. Det är långt mellan rastplatserna och det är viktigt att ha med sig allt man kan tänkas behöva. sedan bär det av till ett häpnadsväckande land där du möter hedar, kärr, sjöar och dammar, täta skogar, dovt porlande floder, bubblande forsar, branta raviner, brusande vattenfall, rundade berg (tunturit), smala gångbroar och rik växtlighet!

situation	Oulanka nationalpark
LÄNGD	82 km (2.250 m D+)
LÄNGD	4 dagar
Höjdskillnaden är ganska liten och längden på etapperna överkomlig. Att vara helt nedsänkt i skogen, de spartanska förhållandena (vindskydd eller bivacker) och självförsörjningen av mat kräver dock en viss erfarenhet. Karhunkierros är skyltad i orange och välskyltad och kan vandras i båda riktningarna, men det är bäst att avsluta i Ruka, där det finns mer service och det är lättare att ta sig tillbaka till Kuusamo med buss.
DU KOMMER ATT ÄLSKA	- Fördjupning i den finska skogen - Utsikt över floden Oulanka och dess forsar - Bivuak mitt i naturen - Grilla korv som lokalbefolkningen på grillarna längs vägen!

24 kilometer
400 m D+ stigning
400 m av D-
4h

Från Hautajärvi till Runsulampi

Den väl markerade och väl underhållna leden kastar dig omedelbart in i hjärtat av den boreala skogen och följer Oulanka-flodens slingrande lopp genom skogen. vi korsar myrar på andbrädor. Snart dominerar leden floden med sitt brusande vatten, ovanför raviner som vi korsar flera gånger på broar i Himalayastil. Det finns gott om vindskydd som erbjuder pauser eller möjlighet att värma upp sig lite vid dåligt väder (alltid möjligt här, även på sommaren).
Så här tar du dig fram och beundrar floden och dess urholkade dalgång från ett antal utsiktspunkter, hela vägen till bivacken vid Runsulampi. Den måttliga lutningen gör att du kan anpassa dig försiktigt, eftersom du utan tvekan kommer att behöva bära en mycket tung ryggsäck den här första dagen, med alla dina förnödenheter för resan! När kvällen kommer gör du som lokalbefolkningen: grilla några korvar på en av de lägereldar i skogen med träbänkar runtomkring, ved och till och med grillspett! Det finska sättet att leva.

LE CHEMIN DE L'OURS

Bivuak på Bear Trail

oULANKA PARK
Oulanka Park täcker ett område på 270 km² och genomkorsas av den vackra Oulankajoki, en vild flod med många forsar, som slingrar sig söderut genom breda sandbankar innan den når Ryssland och Vita havet. Floran och faunan är rik och landskapen ovanligt varierade, vilket lockar stora folkmassor på sommaren. Förutom den berömda Bear Route, landets mest kända vandring, finns det andra kortare, mycket vackra rutter.

21 kilometer
400 m D+ stigning
350 m D-
5h

Från Runsulampi till Jussinkämppä

Leden fortsätter genom skogen, aldrig långt från vattnet, innan den passerar besökscentret centrum. Här kan du ladda batterierna. Det finns en cafeteria där du kan smaka på goda kakor, som omväxling till bivackmaten. Det finns också utställningar om flora och fauna och barnspel.
Efter detta mellanspel ger vi oss iväg igen och följer den ryska gränsen så nära som möjligt, en sträcka på bara 5 km, genom fantastiska panoramabilder över floden, hedar och skog. Forsarna är ibland imponerande och under säsong kan du hålla ögonen öppna längs stigens kanter för att få en glimt av den lökformade calypso, parkens vapensköld, en mycket vacker lilarosa orkidé som är typisk för taigan.
På kvällen kan du återvända till en obevakad hydda, men du kan också slå upp ditt tält i närheten för att beundra, vem vet, ett norrsken eller ännu säkrare en extraordinär stjärnhimmel, såvida du inte bestämmer dig för att fortsätta vandra under den extraordinära klarheten på polardagen vid midsommar.

FINLAND

Stora Norden, stora rovdjur!
Efter att ha varit nära utrotning är björnen - liksom Finlands två andra stora rovdjur, vargen och järven - nu skyddad genom jaktkvoter. År 2019 fanns det mer än 2 000 plantigrades över hela landet, främst i den vidsträckta taigan i nordöstra Finland, där denna stig som är uppkallad efter dem ligger. Vargarna, som är mycket diskreta, uppgår till cirka 300, men är fortfarande svåra att observera. Vargarna har det sämre ställt och uppgår bara till 250, vilket är mycket mindre än den franska vargstammen. Björnen, som är det djur som symboliserar den finska nationen, är landets herre. De gamla finsk-ugriska folken dyrkade den med en blandning av rädsla, och här är den fortfarande känd som "skogens konung". Men oroa dig inte, det är mycket osannolikt att du kommer att se en på leden.

Floden Kitka i Oulanka-parken

24 kilometer
600 m D+ stigning
500 m D-
6h

18 kilometer
850 m D+ stigning
800 m D-
5h

Paddlarnas glädje
Kanot- och forsränningsentusiaster kommer också att bli glada. Oulanka erbjuder några fantastiska möjligheter, särskilt på floderna Oulankajoki och Kitkajoki. Parken ger ut en broschyr om detta. Vissa enkla utflykter kan göras ensam, eller nästan. Andra kräver att du går genom en researrangör. De flesta erbjuder ganska likartade produkter. Det som skiljer är priserna - och särskilt tillvalen, som ibland är mycket dyra! Varning: under mycket torra somrar kan det vara omöjligt att segla.

Från Jussinkämppä till Porontimajoki

Karhunkierros är alltid väl skyltat. Du kan vandra lugnt mellan kulle och flod, korsa dammar och myrar på träspänger. Vegetationen domineras alltid av björk och barrträd av blygsam storlek: taigan sträcker ut sig framför oss.
Bivacken - eller kvällen i en obevakad hydda - har kvar all sin charm: vi tar vatten från floden för att värma eller filtrera det, njuter av en frystorkad måltid eller, ännu bättre, korv grillad över lägerelden, betraktar naturen eller pratar med andra vandrare som vi möter på rastplatsen.

Från Porontimajoki till Ruka

Det här är den mest krävande etappen när det gäller höjdskillnader, men med en väska som borde vara mycket lättare behöver ansträngningen inte bli svårare.
Leden lämnar nationalparken och avviker från floden Oulanka för att klättra upp till höjderna av berget Valtavaara. Härifrån kan du njuta av en vidsträckt panoramautsikt över den sträcka du har vandrat och hela regionen, ända till skidorten Ruka, som innebär en återgång till civilisationen.
Leden fortsätter dock genom skogen (där du säkert kommer att stöta på presenningstäckt snö som sparats till nästa skidsäsong!) innan en sista stigning till toppen av pisterna. En skylt och en båge markerar slutet på leden, där det är brukligt att ta ett foto för att fira att äventyret är slut.

Vinterstuga i Ruka

hur du tar dig dit på sommaren tar Karhunkierros-bussen dig till någon av Björnledens startpunkter (Ruka och Hautajärvi) från Kuusamo centrum: början av juni-början av augusti, 2 bussar per dag mån-fre (morgon och eftermiddag) från Kitkantie 14 busstation; början av augusti-slutet av september, 1 buss per dag mån-fre.alternativt kan du starta från Ristikallio parkeringsplats på väg 950 mellan Käylä och Hautajärvi, då är sträckan 70 km kortare.
Bästa periodenjuni till början av oktober, även om temperaturen kan vara mycket sval under den senare månaden. Se upp för myggor även på sommaren!
råd, utrustning	 den här vandringen kan bara genomföras om du är helt självförsörjande. Frystorkade måltider, sovsäckar och en picknickkorg är nödvändiga. Tält och liggunderlag rekommenderas starkt. Ett vattenfilter eller vattenreningssystem är ett verkligt plus om du vill dricka med sinnesfrid.
Boendedet är rustikt, även om det är väl underhållet och utrustat: det finns obevakade öppna refuger, skydd och campingplatser längs rutten. Detta ger ett antal alternativ för att dela upp etapperna efter form och önskan. På sommaren är platserna dyra och det är en bra idé att ha ett tält för säkerhets skull. Du kan också slå upp det på de olika lavvu och lägereldar längs rutten, inte att förglömma campingplatserna i Kiutaköngäs (mellan Runsulampi och Jussinkämppä) och Juuma (mellan Jussinkämppä och Porontimajoki).
MER INFORMATIONKiutaköngäs informationscenter : nationalparks.fi/sv/oulankanp.
VARNINGOulanka nationalpark ligger nära gränsen till Ryssland, så se till att kontrollera förhållandena innan du planerar att besöka den.
Ruttbok en resa till den finska landsbygden är ett tillfälle att läsa (eller läsa om) en roman av Arto Paasilinna, som fångade sitt lands själ så väl, ända ner till styrkan i dess landskap. Till dessa hör naturligtvis Vatanens hare (1975), eller ännu närmare vår promenad,Skogen med hängande rävar (1983) och Pastor Huuskonens bestialiska tjänare (1995), den senare med en björn, precis som vår rutt.
LÄNGRE BORT I VÄRLDENfortfarande i Lappland, men längre västerut, är Hetta-Pallas-leden, som skapades 1934, fortfarande en stor klassiker. Leden går genom taigan i Pallas-Yllästunturi nationalpark och tar dig genom de arktiska bergen, genom låg vegetation där lavarna är kungar. den 50 km långa rutten tar tre dagar att genomföra.

N°11

Stevenson-rutten

Den kompletta rutten för Stevenson Trail följer hela den väg som den skotske författaren och hans åsna tog, med två extra etapper i början och slutet, för att underlätta transporten, från Le Puy-en-Velay till Alès. Att följa Stevensons rutt i sin helhet är att upptäcka en stor variation av landskap, genom länder fulla av karaktär. Du kommer att korsa de stora vidderna i Velay innan du bestiger Mont Lozère och sedan upptäcker de vilda Cevennerna. Den totalt 272 km långa rutten tar i allmänhet mellan 12 och 14 dagar att genomföra och är fortfarande en mycket lättillgänglig rutt med relativt lätt terräng och etapper som tar mellan 6 och 8 timmar.

avresa/ankomstLe Puy-en-VelaySaint-Jean-du-Gard
varaktighet12 till 14 dagar
mer infochemin-stevenson.org

hyra en åsnaDet finns flera adresser i Cévennes och Velay, listade på Stevenson Trail-webbplatsen och tillgängliga på turistbyråer.

tankningDet finns restauranger, värdshus, kaféer och butiker längs hela rutten; vissa erbjuder även picknickkorgar.

bra att vetaUtanför säsongen är vissa boende- och förfriskningsställen stängda (fråga efter mer information), men leden är tillgänglig med snöskor och längdskidor.

tillgänglighet / transportMed tåg till Le Puy-en-Velay (den "officiella" startpunkten för leden)

praktisk information

Med eller utan Modestine?

Ättlingar till Modestine är inte ovanliga på den här leden. Att färdas i en åsnas takt är ett lugnare äventyr: djuret är både till stor hjälp när det gäller att bära bagage (upp till 40 kg) och ett trevligt sällskap. Men han kan också vara en källa till en del besvär, särskilt när han bestämmer sig för att ta en längre paus! Som en allmän regel bör du tänka på att ta hand om din häst - som är ditt ansvar - men också hans egen komfort, genom att åka iväg välutrustad och boka boende innan du åker. Etapperna, som i genomsnitt är 5-6 timmar långa, kan vara tuffa, med en del branta stigningar, men det är inget oöverstigligt för en bergsvandringsentusiast! och du kommer att bli rikligt belönad av det hisnande landskapet och de isolerade byarna som du upptäcker varje dag ... För att inte glömma de goda tiderna och möjligheten att festa på läckra regionala produkter under glada måltider! Och som familj är upplevelsen oförglömlig. Åsnan adopteras snabbt av barnen och uppmuntrar dem att villigt gå bredvid honom. Precis som Stevenson har vi fallit för denna vänliga följeslagare!

Etapp 1
Från Puy-en-Velay till Saint-Martin-de-Fugères27.3 kilometer

Etapp 2
Från Saint-Martin-de-Fugères till Arquejols28.6 kilometer

Etapp 4
Från Fouzilhac till Laveyrune22.1 km

Etapp 6
Från Chasseradès till Mont Lozère-orten22.2 kilometer

Etapp 8
Från Serre de Mijavols till Saint-Julien-D'Arpaon27.4 kilometer

Etapp 9
Från Saint-Julien-d'Arpaon till Saint-Germain-de-Calberte22.8 km

Etapp 10
Från Saint-Germain-de-Calberte till Saint-Jean-Du-Gard21.6 kilometer

Etapp 3
Från Arquejols till Fouzilhac27 kilometer

Del som behandlas på sidorna 94-99

Etapp 5
Från Laveyrune till Chasseradès25.1 kilometer

Etapp 7
Från Mont Lozère resort till Serre de Mijavols24.8 km

Variant
Variant via Col des Laupies

Etapp 11
Från Saint-Jean-du-Gard till Alès23.2 kilometer

STEVENSONS VÄG

Hamnen i Vorlen, Cléden-Cap Sizun

FRANKRIKE

Cape Sizun och Pointe du Raz

FR

Den bretonska världens ände

Här lever Finistère upp till sitt namn. Cape Sizun är verkligen "jordens ände", slutet på Frankrike och kontinenten, till och med världens ände. Den norra kusten smalnar av ut i havet och erbjuder sina vackraste klippor endast till sjöfåglar. Några sandiga vikar i söder mjukar upp bilden. Längst ut möter den mytomspunna Pointe du Raz havsvindarna. Sedan, nästan övergiven av havet, dyker Sein upp, ön på havsnivå.
Denna vandring mellan Douarnenez och Audierne, längs den berömda Douaniers-leden, lovar att bli en spännande upplevelse, med en liten ansträngning som krävs på en rutt som följer en särskilt taggig kustlinje så nära som möjligt.

platsFinistère, Bretagne
LÄNGD76,5 km (1.970 m D+)
VARAKTIGHET4 dagar
En lätt skumpig men mycket lättillgänglig rutt.
DU KOMMER ATT ÄLSKA- Den vilda, taggiga kustlinjen - Utsikten över vågorna och fyrarna - Känslan av att nå en liten del av världen - Bretonska pannkakor och cider

Île Tristan

Från Douarnenez till Beuzec-Cap-Sizun

Stor fiskehamn, Douarnenez är en av huvudstäderna i det bretonska minnet. Dess hjältar är inte helgon eller prinsar, utan sjömän, arbetare ... ett folk som länge förenats av traditionen med sardinfiske, från vilket invånarna också härleder sitt smeknamn: den penn sardin ("sardinhuvuden" på bretonska!).
Den lilla staden med fyra hamnar är en livlig plats med bra crêperies och en bohemisk anda. Om du har tid, se till att besöka dess fascinerande museum för flytande båtarmuseet är ett verk av en handfull män och kvinnor med passion för segling och historia. Det är unikt i Frankrike med sin ovärderliga samling av 250 båtar.
Tidigt på morgonen, innan du ger dig iväg längs Douaniers-leden, kan du titta på fiskebåtarna som avgår från den vackra lilla hamnen i Rosmeurinnan de fortsätter till marinan vid Tréboul. Den senare vetter mot ön Tristan. Denna skyddade naturplats, som en gång var Tristan och Yseults tillhåll, är öppen för besökare.
Strax utanför Douarnenez ligger sables-Blancs strand en sista strandupplevelse innan man beger sig till en vild, klippig kust. En vidsträckt hed, en öppen plats där vinden rusar in med kraft, leder mot pointe de la Jument,där man kan se en fantastisk utsikt över Douarnenezbukten.
De gamla tulltjänstemännen måste ha varit i god fysisk form, eftersom vägen är ojämn, brant och skrovlig och går så nära vågorna som möjligt. Du når sedan pointe du Millier och dess fyr, varifrån en ny utsiktspunkt öppnar sig. En kort omväg leder till en märklig granitsten som kallas "Saint Conogans stenbåt", en hänvisning till ett mytiskt bretonskt helgon som enligt legenden kom från Wales. Båten är i själva verket en menhir, en dolmen eller bara en stenbumling som placerats där naturligt - mysteriet kvarstår.
Lite längre bort ligger moulin de Kérioletnågra hundra meter från stigen, är också häpnadsväckande: dess vattenhjul har en diameter på 8 meter. Slutligen når du stranden i Pors Péron-stranden innan du stannar till vid den lilla byn Beuzec-Cap-Sizun.

20 kilometer
610 m stigning
7h

21 km
d+ 710 m
7h15

Naturreservatet Cap Sizun
Bara 3 km norr om Goulien, runt spetsen av Kastel-ar-Roc'h, breder ett av Europas mest kända naturreservat ut sig över 40 hektar: en vidsträckt hed, en hög klippa och några holmar som överflygs av silltrutar och skrattmåsar, havssulor och toppskarvar. Tyvärr har den sista kolonin av sillgrisslor (pingviner) i Finistère, som häckade här, nästan helt försvunnit. Fågelskådare bör hålla utkik efter de mycket sällsynta rödnäbbade kajorna, skränande trakéer, pilgrimsfalkar, ängspiplärkor och höksångare.

Från Beuzec-Cap-Sizun till Cléden-Cap-Sizun

Denna andra etapp innebär att gå från udde till udde: det finns sex stycken på rutten, längs en särskilt taggig, vild och majestätisk kustlinje, som erbjuder storslagna panorama, särskilt över Crozonhalvön.
Redan från början är vägen mycket kuperad och går kors och tvärs över den spetsiga kustlinjen. Den pointe de Trénaouret och sedan Kastel-Coz ger dagens första utsikter: Cap de la cap de la Chèvrei slutet av Crozon-halvön, bara tio kilometer härifrån, är tydligt synlig. Den berömda Tas de Pois de Pen Hir är också tydligt synliga. Vilken utsikt!
Douaniers-leden slingrar sig fram genom hedar och klippor till pointe de Brézellec och dess vackra lilla hamn. Du kan klättra ner för den branta trappan för att beundra den i kvällsljuset och njuta av den gripande kampen mellan havet och de fantastiska taggiga klipporna. Utsikten över kusten är imponerande.
Byn Cléden-Cap-Sizun Cléden-Cap-Sizunligger bara några hundra meter inåt land.

Pointe du Millier, Beuzen-Cap-Sizun

CAP SIZUN OCH POINTE DU RAZ

22,5 km
600 m av D+ (lutning)
7h

Från Cléden-Cap-Sizun till Primelin

Vi hittar pointe de Brézellec för att sedan gå längs en robust, nästan karg kustlinje mot pointe du Van. Här är vi nästan vid slutet av Cap Sizun. Denna udde, lillasyster till Pointe du Raz, förstärker stämningen av världens ände. Vinden försöker rycka upp det vackra kapellet Saint-Theypå kanten av klippan. Det sägs att dess klocka ringer av sig själv när en båt är i fara! Det finns en fantastisk utsikt över Pointe du Raz, som sträcker sig ut mot Amerika, och baie des Trépasséssom trots sitt namn inte alls är dyster! Stranden är nu främst surfarnas och simmarnas domän på sommaren. Skyddad av de två punkterna är denna vik tvärtom en riktig godbit. På en klar dag kan du se Tévennec-fyren.
Uppstigningen till pointe du Raz är ganska brant, men ju högre du klättrar, desto bättre blir utsikten över bukten. På toppen är spetsen i sikte. Statyn av Notre-Dame des Naufragés berättar för oss att vi har nått slutet. Det är här som landet, Finistère, Frankrike (exklusive öarna) och hela Europa tar slut... Vild, fantastisk och imponerande, platsen har helt omarbetats av Conservatoire du Littoral.
Panoramat från spetsen är magiskt: en taggig kustlinje, utskjutande klippor, baletten av sjöfåglar, vågor och moln. Fyren vieille-fyren står som en vaktpost över vågorna som slår mot dess sidor och vaktar fastlandet. En klar dag kan du seîle de Seinen liten bit land som ser ut som en mycket tunn krabbklo.
Efter denna mytomspunna passage fortsätter vår rundtur ner till den lilla naturhamnen Bestrée. Några båtar guppar omkring i den grova sjön. En skylt påminner oss om olyckan med en turistbåt som seglade från Ile de Sein till Bestrée på 1970-talet. Inte särskilt inbjudande, men platsen är lugn och rogivande.
Stigen klättrar sedan upp mot de små byarna som ligger utspridda runt byn Plogoffbyn Plogoff var skådeplats för våldsamma sammandrabbningar för att förhindra byggandet av ett kärnkraftverk 1980. När vi passerade genom byn mötte vi en vänlig gammal man som höll på med sitt trädgårdsarbete. Han äger huset närmast udden, som påminner honom om hans gamla jobb: han var fyrvaktare. Två år på Vieille-fyren, ett år på den fruktansvärda Ar-Men-fyren. Från sina fönster kan han fortfarande se skymten av sina tidigare hem ute till havs. Några steg längre bort kan man se viken Loc'h och här ligger Primelinvår hemmahamn för natten.

Solnedgång över Pointe du Raz

Nära Pointe de Beuzec

En vik att huttra i!
En vacker vit sandstrand som skyddas av Van- och Raz-punkterna, Baie desbaie des Trépassésmed sin fria utsikt över Isle of Sein och de formidabla klipporna i Tévennec, verkar vara en idyllisk plats att simma i fint väder. Namnet ger dock kalla kårar och förklaras av de många kroppar som hittats här, offer för skeppsbrott som orsakats av reven vid Pointe du Raz. Detta var allt som krävdes för att platsen skulle bli källan till många lokala legender, den ena mer skrämmande än den andra: varje 2 november, på de dödas dag, kommer själarna från de "omkomna till sjöss", sjömännen som försvann, tillbaka för att hemsöka platsen, stiger upp ur vågorna och tar sig till kapellet Saint-They.
Nattens båt, Bag Noz, glider över vattnet i bukten på månlösa nätter och lockar en fiskare att ta en begravningsprocession över vattnet till Sein. Kort sagt, Ankou, den bretonska liemannen, är aldrig långt borta!

13 km
d+ 50 m
3h

Ile de Sein

En resa till Sein
Från Audierne, sätt segel motile de Sein. Överfarten, som kan vara tuff - Raz de Sein, som skiljer ön från Pointe du Raz, på en sträcka av 7 km, är särskilt svår att segla - tar cirka 1 timme och 30 minuter.ön är mycket liten, drygt 3 km lång och ibland bara några hundra meter bred, men mycket intressant. Den har en vacker, mycket typisk by och en stig leder till fyren och ett kapell längst bort. Du kan ha turen att få se gråsälar, som det finns särskilt många av på ön!

Från Primelin till Audierne

Den här sista dagen blir ganska kort, en mild epilog efter den känslomässiga dagen och intensiteten i föregående dags rutt. Från l'anse du Loc'hnår vi en annan majestätisk udde, pointe de pointe de Castelsedan passerar vi stranden vid Trez Goarem, som verkar ganska lugn jämfört med de senaste punkternas steniga grovhet: det är 15 km sedan vi senast såg en strand. Några punkter senare når vi hamnen i Saint-Evettesedan dyker ingångarna till kanalen och Goyen-mynningen upp. Gatorna iAudiernegatorna i Audierne är vackra och livliga och lovar en sista eftermiddag av avkoppling för att avrunda denna minnesvärda semester vid världens ände. Audierne är fortfarande en livlig fiskehamn, med en hel flottilj av färgglada båtar som lyser upp ria du Goyenen hel flottilj av färgglada båtar lyser upp Goyens flodmynning, som kantas av gamla, överdådiga och harmoniskt arrangerade skeppsredarhus. Med utsikt över hamnen breder staden ut sig mellan sina två kyrkor, ett pittoreskt virrvarr av smala gator, gränder och trappor. Varför inte ta en båttur till Ile de Sein för att förlänga upplevelsen?

hur du tar dig dit douarnenez-Tréboul station har tågförbindelse med Quimper. Audierne trafikeras med buss från Douarnenez, Quimper och Pointe du Raz.
Bästa perioden tillgänglig året runt. Undvik bara stormar! Du kan till och med vandra här på vintern, när ljuset är vackert.
Boende boendemöjligheterna är ganska begränsade, men det finns ett antal uthyrningsställen, B&B och gîtes i närheten av leden, även om du kan behöva gå lite längre för att nå dem.
KARTOR, DOKUMENTATION- Topoguide® : La Cornouaille par la pointe du Raz - (Cornouaille via Pointe du Raz)Från Douarnenez till Lorient (utgiven av FFRandonnée, ref 348).
ADRESS COUP DE CŒUR Monsieur Papier, kaféet för pappersvaror:59, rue des Langoustiers, Plogoff. ☎ 02-98-64-84-14.här är ett café-pappersaffär som ingen annan! med en vacker utsikt och enkel, god mat är detta café-resto också verkstadsbutik för Monsieur Papier, en kreativ pappersbutik som grundades av Cécile och Lisa 2014. de anteckningsböcker, kort och dagböcker som erbjuds är verkligen originella och charmiga.
VÄGBOKBretagne längs konturerna, Yal (Dahouët). Den bretonske serietecknaren Yann Lesacher (Yal) har vandrat Douaniers-leden i nästan femton år. De 12 utgivna volymerna erbjuder en grafisk och konstnärlig resväg, med omväxlande skisser tagna på plats, akvareller och gouacher, som på varje sida kompletteras med en tecknad serie.
Att gå vidare den emblematiska bretonska tulltjänstemannaleden löper längs 2 093 km kust från Mont-Saint-Michel till Saint-Nazaire. Så det finns gott om tid att förlänga nöjet! Andra platser att besöka är Crozonhalvön, också i Finistère, den rosa granitkusten och Morbihanbukten. Valet är enormt.

N°17

Nära Les Contamines-Montjoie

FRANKRIKE, ITALIEN..

Rundturen
av Mont-Blanc

IT

CH

Den mest prestigefylldavandringen i Alperna

Tour du Mont-Blanc - TMB för sina vänner - är utan tvekan den mest kända vandringsleden i Europa. Som namnet antyder slingrar den sig runt den berömda toppen på 4 805 meters höjd. Rutten startar från den charmiga bergsbyn Les Houches, nära Chamonix. Från de allra första etapperna tar rutten in glaciärerna och några av bergsmassivets mest ikoniska toppar poserar för ett souvenirfoto. Rutten går sedan vidare till den närliggande Aostadalen i Italien, innan den når Valais i Schweiz, med spektakulär utsikt över Mont Blanc-massivet. Visslande murmeldjur, flockar av stenbockar som trotsar balanslagarna, örnar och skäggiga gamar som svävar högt i skyn står också på menyn. Denna legendariska vandring håller vad den lovar, trots folkmassorna, som är förståeliga med tanke på den hisnande utsikten från de omgivande topparna.

platsSavoie (Frankrike), Aostadalen (Italien), Valais (Schweiz)
LÄNGDcirka 170 km (10120 m av D+)
VARAKTIGHET8 dagar
Även om TMB inte går över några pass på över 2 665 m, vilket gör den ganska lättillgänglig, är det fortfarande en bergsled med några knepiga avsnitt, så du måste vara i god fysisk kondition.
DU KOMMER ATT ÄLSKA- Den storslagna rutten runt Mont-Blanc - De många mötena längs vägen - Den internationella atmosfären i refugerna

Från Les Houches till Les Contamines-Montjoie

Les Houchesstartpunkten för TMB, är den arketypiska bergsbyn, med sin rad av byar utspridda mellan slätterna och de höga sluttningarna. Området sträcker sig från 800 till 4.304 meters höjd och är hem för dalens sista kor. Det keltiska namnet på byn betyder "plöjbar mark"... Centrum har samlats kring kyrkan och trots närheten till Chamonix är byn, även mitt i turistvimlet, resolut fridfull.
Redan från början går rutten uppför en brant sluttning. Snart passerar du skidliftarna och befinner dig mitt i naturen. Den col de Voza erbjuder en första magnifik utsikt över nordsidan avaiguille de Bionnassay ochaiguille du Goûter. Vilken utsikt! En inte alltför svår nedstigning avslutar denna bra uppvärmning mot den vackra byn Les Contamines-Montjoiesom i öster domineras av de imponerande kupolerna i Miage och Aiguille de Bionnassay och i väster av det lugnare Mont Joly (2 525 m). Denna familjevänliga resort har barockkyrkor som ligger inbäddade i hjärtat av byn, liksom traditionella bondgårdar och stugor.

15,5 km
1.060 m D+ stigning
520 m D-
6h

Barock skönhet
Strax utanför Les Contamines-Montjoie ligger kyrkan Notre-Dame-de-la Notre-Dame-de-la-Gorge står vid ingången till stigen som leder till Col du Bonhomme, inbäddad i dalens svacka. Den är typisk för savoyardiska barockkyrkor och har varit dalens församlingskyrka sedan XIIIe århundradet och byggdes om 1699 av Jean de la Vougniaz, en murarmästare från Valsésia. Den målade fasaden, den rikt dekorerade interiören och altartavlan samt en serie med 14 oratorier som leder till kyrkan från 18-talete århundradet. Platsen är en viktig mariansk plats och är oupplösligt förbunden med Col du Bonhomme-passet. Det var här som resenärerna bad en sista bön innan de gav sig iväg upp för berget, som ansågs skrämmande.

FRANKRIKE, ITALIEN, SCHWEIZ

18,5 kilometer
1320 m D+ stigning
985 m D-
8h15

Från Contamines- Montjoie till Les Chapieux

När man lämnar byn leder stigen lugnt till barockkyrkan Notre-Dame-de-la-Gorge, innan den sjunker ytterligare för att klättra över klippig mark mot La Balmedär du kan beundra kalkstenstopparna i Aiguille de la Pennaz. Efter en välförtjänt paus vid refugiet fortsätter vi den långa klättringen för att korsa col de la Croix-du-Bonhommepå 2.412 meters höjd. Vi befinner oss nu i hjärtat av denna vandring mellan toppar och bergsängar. Mellan två ansträngningar tittar vi upp mot topparna. Nedstigningen till Les Chapieuxnedstigningen till Les Chapieux, genom stenig terräng och sedan betesmarker, avslutar denna etapp. Byn, som ligger inbäddad i en liten dal, är typiskt bergig. Tillbaka vid refugiet är samtalen livliga om nästa etapp.

I Aostadalen, Italien

Från Chapieux till tillflyktsorten Maison-Vieille

Efter en mjuk start från Chapieux till Ville des Glaciersbörjar allvaret igen med bestigningen av col de la Seigne passet (2.516 m höjd). Uppe på toppen beundrar vi panoramat och ler: här är vi i Italien! Aostadalen och bergsmassivets sydsluttningar hälsar oss välkomna och erbjuder en magisk utsikt över kalkstenspyramiderna (sedan Grandes-Jorasses, Dent du Géant, Mont Percé och naturligtvis Mont Blanc).
En bra paus vid elisabetta tillflyktsortvid foten av glaciären lex Blanche-glaciärenglaciär, för att ladda batterierna och njuta av det goda köket i Valle d'Aostas hyddor. Vi tar oss sedan ner till den majestätiska platån lac Combal (1 995 m ö h) och dess vidsträckta träskmarker där topparna speglar sig. En sista ansträngning krävs för att klättra tillbaka upp genom betesmarkerna till Arp-Vieille (2 303 m ö h), sedan genom undervegetation och ängar till sjön Chécrouit innan man kommer fram till maison-Vieilles tillflyktsortstrax nedanför Col Chécrouit, en idealisk plats att tillbringa natten på.

23,5 kilometer
1520 m D+ stigning
1180 m D-
8h45

Den högsta toppen ... på varierande höjd!
4805,29 m: detta är den officiella höjden för Mont Blanc år 2023. Den uppmättes tidigt på hösten och har sjunkit 2,22 m sedan den föregående mätningen 2021. denna kraftiga nedgång kan vara utraderad när nästa mätning görs: Mont Blancs höjd har varierat konstant sedan den först mättes officiellt 1863.

TOUR DU MONT-BLANC

17 km
1.000 m D+ (lutning)
1.000 m D-
6h

Från tillflyktsorten Maison-Vieille till tillflyktsorten Bonatti

Den här morgonen är det bara att ge sig iväg nerför backen - eller nästan, vi måste fortfarande gå - till Courmayeurdär vi kan njuta av en stadspaus med en cappuccino eller till och med en tallrik med Valle d'Aosta-ostar och charkuterier!
Vi lämnar Courmayeur på en skogsväg och sedan mycket snabbt på en stig som klättrar brant genom skogar och betesmarker till bertone tillflyktsort. Härifrån korsar vi vackra bergsbetesmarker som vetter mot Mont Blanc och Aiguille Noire innan vi når bonattis tillflyktsort. Balkongen som förbinder de två refugerna har utsikt över Val Ferret och erbjuder en magnifik utsikt över Grandes-Jorasses sydsida och de andra omgivande topparna. À Bonattidet är en av de största och mest populära refugerna på Touren, men atmosfären och kvaliteten på välkomnandet kommer att vara i toppklass.

polenta
När du väl har passerat gränsen till Italien är polenta den rätt du inte vill missa på någon av bergsstugorna i Valle d'Aosta. Men låt dig inte luras: polenta här är inte bara en ökänd gulaktig, smaklös majsgröt! Den tillagas länge över vedeld, smaksätts och serveras ofta med smält ost, som den lokala fontinen, och är ett perfekt tillbehör till smakrika kötträtter. Det finns så många olika versioner att du kommer att be om mer!

19,5 kilometer
900 m D+ stigning
720 m D-
6h15

Från Bonattis tillflyktsort
till La Fouly

Dagens program: den Grand Col Ferretden högsta punkten på rutten och en av domarna i denna TMB. så du måste ge dig iväg ganska tidigt och vara i god form. Starten är gradvis: du går längs den fantastiska balkongen i Val Ferret, innan du går ner lite för att verkligen ta itu med stigningen.
Ungefär halvvägs upp i sluttningen kommer den lilla platta delen av elenas tillflyktsort en välkommen plats för att ta en paus och njuta av utsikten över Pré-de-Bar-glaciären, Mont Dolent och Grandes-Jorasses. Vi tar oss sedan an de sista, tuffa backarna till passet, i en alltmer mineraliserad atmosfär. Slutligen kommer passet i sikte och erbjuder en oslagbar panoramautsikt över Grand-Combin och Aiguille de Triolet på 2 537 meters höjd. Här är vi i Schweiz ! Nedstigningen är nästan mjukt, på en bra stig som tar oss genom gröna bergsbetesmarker med bäckar, till den lilla orten La Fouly med sina vackra stugor.

29,5 km
1.550 m D+ stigning
1.570 m D-
9h30

Från La Fouly till Trient

Det här är den längsta etappen i det här avsnittet, men den innehåller en lång dalsträcka som kan avverkas i rask takt (eller till och med med buss för de som är trötta). Det är inte alls obehagligt: Dranse-de-Ferrets fors leder oss försiktigt genom de blomsterfyllda byarna Praz-de-Fort och Issertsedan klättrar stigen försiktigt genom skogen till Champex och dess vackra sjö. Vi uppskattar den lugna och bukoliska naturen på detta avsnitt.
Efter Champex tar det fart igen, och backarna blir mycket svårare när vi klättrar upp tillalpage de Bovine. Det här är en av de svåraste sträckorna på denna TMB: du måste vara försiktig. Återigen på nästan 2.000 meters höjd går vi ner till La Giète och når sedan col de la Forclaz (1 527 m). Det här är verkligen den sista delen av rutten, med återkomsten till Frankrike i sikte. Men du kan fortfarande njuta av lite av Valais charm genom att tillbringa natten i Trienten vacker by som ligger inbäddad runt sin kyrka.

23 kilometer
1 880 m D+ stigning
1 580 m av D-
8h45

Från Trient till La Flégère

Återresan till Frankrike är precis runt hörnet: vi värmer upp med en klättring över betesmarkerna till fårfållorna vid Les Herbagèresinnan vi påbörjar bestigningen av col de Balme (2191 m.ö.h.) på en mulesingbana, medan vi beundrar Chamonixdalen och Berner Alperna. Du tar dig sedan ner till col des Posettes (1 997 m ö h) innan du klättrar upp till aiguilletten med samma namn (2 201 m ö h) på en vacker ås. Efter att ha beundrat panoramautsikten över Vallorcine-dalen och Buet-massivet går du ner genom ängar och undervegetation till Tré-le-Champ (1 417 m höjd). Därefter följer en vacker korsning av naturreservatet naturreservatet Aiguilles-Rouges som börjar med en klättring genom skogen till aiguillette d'Argentière. Vi klättrar genom bergsbetesmarkerna till lac Blanc (2.352 m ö h) innan vi går ner till La Flégère(1877 m), där du kan njuta av din sista natt med utsikt över Mont Blanc, strax utanför Chamonix.

Sjöarna Les Chéserys

16,5 kilometer
850 m D+ stigning
1700 m av D-
6h

Col des Posettes

Från La Flégère till Les Houches

En kort dag (allt är relativt!) för att sluta cirkeln: en sista bra insats tar oss igenom La Parsa och Planpraz. En mineralisk miljö, med några stegar och kablar för att säkra de sista stegen, leder till Brévent (2.525 m ö h), den sista magnifika utsiktspunkten på denna TMB, med utsikt över glaciärerna Bossons och Taconaz och naturligtvis Mont Blanc. Den sista nedstigningen går genom klipporna till bel-Lachat tillflyktsortoch sedan genom skogen. Vi når djurparken Merlet och slutligen byn Les Houches. och så slutar denna tur, så rik på enorma landskap och möten.

att ta sig hit det är ganska lätt att ta sig hit. Chamonixdalen är välförsedd med tåg (SNCF-stationer i Chamonix och Les Houches) och buss, särskilt från TGV-stationerna Bellegarde och Genève.
Bästa tiden på åretJuli till september; se upp för snö i början av säsongen, som kan ligga kvar på de högsta passagerna. Efter mitten av september är det få refuger som är öppna. Men du kommer att gå mer fridfullt!när det är fint väder är du naturligtvis inte ensam på den här leden. Men oroa dig inte, det finns gott om alternativa vägar för att undvika sommarens folkmassor, och tidiga morgonstarter innebär att du kan njuta av det hisnande landskapet på egen hand, eller nästan.
TIPS, utrustning	 åk iväg i god tid eftersom åskvädren, som är vanliga särskilt i augusti, ofta kommer sent på eftermiddagen.
Boendehöghöjdsstugor eller familjedrivna värdshus i dalarna finns tillgängliga för etappen, men boka i god tid.
MER INFORMATION autourdumontblanc.comSavoie-Mont-Blanc : savoie-mont-blanc.comaostadalen : lovevda.it/enValais : valais.ch
kartor, dokumentation topoguide® : Tour du Mont-Blanc - GR® TMB (utgiven av FFRandonnée, Ref. 28).
Ruttbok Äventyr runt Mont Blanc, Alexandre Dumas (Guérin). År 1832 upptäckte Alexanrde Dumas, en hänsynslös ung man i trettioårsåldern, kapabel att gå etapper på mer än 40 km i bergen, ett massiv som ännu inte hade täckts. Förutom den humoristiska berättelsen om den första bestigningen av Mont Blanc som författaren har fått från en av de två medlemmarna i det första segrande replaget, den äldre Balmat, är vi intresserade av berättelsen om den första kvinnan som också erövrade Alpernas topp, den passande Marie Paradis.dessa vittnesmål och berättelserna om Dumas vandringsäventyr ger oss en uppfattning om Mont Blanc-regionen, som då var uppdelad mellan Schweiz, Savoie (ännu inte franskt) och Piemonte, vid tiden för de första turisterna.
Att gå vidaredet finns många olika sätt att förlänga vandringen med flera dagar.

N°20

Girolata

Korsikamellan havoch berg

På Mare è Monti® Norr

Korsika är fortfarande ett Mecka för franska vandrare, särskilt tack vare den legendariska GR®20. Men det finns andra leder för att upptäcka mångfalden och rikedomen i öns landskap. Dessa inkluderar Mare è Monti® Nord erbjuder en hisnande resa mellan hav och berg! Vi inbjuder dig att utforska en del av den, mellan Calenzana och Girolata. På programmet för denna fantastiska promenad: en magisk och originell upptäckt av Korsika, ända fram till havet, slingrande genom magnifika landskap med ett rikt arv och bevarad flora och fauna. Varje steg på vägen är en fest för ögonen.

situation	Väster om Korsika
LÄNGD	52 kilometer
LÄNGD	4 dagar
Terrängen är ganska stenig och de dagliga stigningarna är betydande. Trots detta är etappernas längd mycket överkomliga, särskilt eftersom du kan välja att avbryta vandringen efter en delsträcka (bussar i varje by). Du kan bo i en gîte längs vägen (kontrollera öppettiderna innan du ger dig iväg!). Mycket väl skyltad (orange). räkna med mellan 4 och 6 timmars vandring per etapp.
DU KOMMER ATT GILLA	- Ett originellt och mer lättillgängligt alternativ till GR®20 - De hisnande vyerna över Medelhavet - Havets och bergens kompletterande natur - Medelhavets orörda natur

10 kilometer
456 m D+ stigning
479 m av D-
4h45

Från Calenzana till Bonifatu

Calenzanastartpunkt för Mare è Monti®innan du ger dig iväg bör du ta dig tid att vandra genom de smala gatorna och upptäcka de typiska husen, liksom kyrkan Saint-Blaise i centrum, en vacker barockbyggnad (1691-1707). Ett antal hantverkare erbjuder kvalitetsprodukter som kakor och charkuterier. tveka inte att fylla på lagret!
Efter gaffeln mot Bocca U Corsu erbjuder stigen redan fin utsikt över Calenzana, Calvi och andra Balagne-byar i fjärran.
Du korsar garrigue och sedan sambucu-skogenskog längs en skogsväg. Figarella-floden visar snart vägen och vi improviserar en picknick vid dess strand. Efter denna korta uppvärmning kan du komma till gîte vid Bonifatu och njuta av de trevliga små stugorna som ligger utspridda i skogen, i hjärtat av en magnifik dal omgiven av skogsklädda berg.

Bron över Fango

KORSIKA MELLAN HAV OCH BERG

17 km
1.074 m D+ stigning
1.515 m lutning
6h

Från Bonifatu till Tuarelli

Rutten blir lite "tuffare". Från Bonifatubestår klättringen av starka, regelbundna backar, vanligtvis skyddade av de vackra paraplytallarna och laricios, som står stolta i himlen. Några av dem är imponerande stora. Sluttningen blir gradvis brantare och de sista metrarna vinner du med hjälp av styrkan i dina vader. Vid Col de la Bocca di Bonassapå 1.152 meters höjd är det en välkommen paus; det är en bra idé att ta av sig väskan från axlarna en stund för att beundra panoramat och njuta av en picknicklunch.
Resten av etappen går neråt, så att du kan njuta av skogen. Här kan man ofta se spåren efter vildsvinen, som är mycket vanliga i området och som vänder upp och ner på allt i sin väg! Vi når Fangoflodens strand vid bron vid Tuarelli-bron och dess gîte (stängd). det kristallklara vattnet i denna torrent, som är känd för sina underbara pooler och gigantiska gropar, är perfekt för att ta ett dopp efter promenaden.

Den korsikanska laricio-tallen
Du kommer garanterat att stöta på den på den här rutten och på alla de stora vandringarna på Korsika: laricio-tallen är öns symboliska träd. En underart av svarttall (Pinus nigra), även om dess kalabriska och sicilianska kusiner är mycket närbesläktade. Det är ett mycket smalt träd som ofta når 50 m höjd. den mörka barken och de askgröna barren är karaktäristiska. Den täcker 2,5% av öns yta och växer oftast på höjder mellan 1.000 och 1.800 meter. Längre ut mot kusten övergår den i maritim tall. Det är en art som är mycket väl anpassad till värme och torka - kort sagt, den är mycket korsikansk!

Spasimata gångbro, nära Bonifatu

12 km
403 m D+ stigning
467 m av D-
4h45

Från Tuarelli till Galéria

Girolata, flygfoto

De fango-flodens stränder är vårt brödsmulespår under en stor del av den här sträckan. Vi vandrar till byn med samma namn, genom den fantastiska dalen där den rosa färgen på de röda porfyrstenarna ger ännu mer karaktär åt landskapet. det finns gott om vattenpauser, vilket är välkommet en varm dag. En kort, trevlig vägsträcka leder sedan till byn, där en lunchpaus är precis vad du behöver. Fortsätt längs den spektakulära balkongstigen ovanför vägen till Galéria där man har en mycket fin utsikt över havet. Utsikten över det genuesiska tornet i Galéria, strax ovanför byn, förebådar vår ankomst. Här är vi, på väg ner till havet. Den lilla badorten är ett utmärkt ställe att koppla av med fötterna i vattnet efter en tredje dags vandring. Dessutom är etappen så pass kort att du har gott om tid att njuta av den!

13 kilometer
888 m D+ stigning
901 m D-
6h

Från Galéria till Girolata

Efter att ha tillbringat natten vid Grande Bleues stränder tar vi oss an de första sluttningarna genom den korsikanska maquis och den majestätiska skogen i utkanten av scandola-reservatet.
Rutten är vild, fantastisk och panoramisk: först vänder du dig om för att beundra några intressanta vyer över Galéria, sedan stöter du på en taggig kustlinje utan hus på den.
Slutligen når man etappens högsta punkt (som man måste förtjäna, eftersom sluttningen är grov och stenig), Girolataen liten by som bara kan nås till fots eller sjövägen, syns längst ner. Den lilla hamnen är mycket välbesökt av turister, men blir lugnare på kvällen. Du kan bo i en av de två gîtes och njuta av den exceptionella miljön i denna by, omgiven av eukalyptusträd, med sin strand och blygsamma hamn, omgiven av majestätiska berg som störtar ner i det turkosa vattnet och domineras av ett mycket fotogeniskt genuesiskt torn. Girolata är också en utgångspunkt, tillsammans med Porto, för en utflykt till Scandola-reservatet.

Scandola-reservatet
Denna obebodda halvö norr om Girolatabukten, känd för sitt oförstörda bergslandskap, är en del av UNESCO:s världsarvslista som kallas "Portobukten". Det råder ingen brist på geologiska kuriositeter: taggiga klippor, omkullvälta vulkaniska stenorgan, avgrundsförkastningar, eroderade flanker, färgernas magi och märkliga hål som kallas taffoni och som fortfarande är ett mysterium för specialisterna. Och i fjärran ett genuesiskt torn som aldrig slutar att hålla vakt... Fantastiskt vackert. Buskmarken täcker en del av de 919 ha som utgör den markbundna delen av reservatet. Här finns en särskilt rik fauna och flora, bland annat de ömtåliga Posidonia-sjögräsbäddarna.

Hur man tar sig ditcalenzana nås med buss från flera korsikanska städer. Det är bäst att kontrollera tidtabellerna, som varierar beroende på säsong. Kollektivtrafiken är ganska sällsynt och inte särskilt frekvent på Korsika. För att lämna Girolata kan du ta båten (det finns många alternativ till Porto, Cargèse och Ajaccio), eller ta "sentier du facteur" (brevbärarens stig) för en 2-timmars promenad (fortfarande på Mare è Monti® Nord) och nå Col de la Croix ("Bocca Croce"), som korsar en väg där du under säsong kan ta en buss till/från Porto och Calvi, eller ta en taxi.
Bästa tiden på åretrutten kan vandras året runt, men vi rekommenderar vår och höst för lugnet, ljuset och de mildare temperaturerna.
tips, utrustningglöm inte handduk, baddräkt och solkräm: badpauser är (nästan) ett måste! I övrigt, ryggsäck, sovsäck (för gîtes), förbandslåda, vandringskängor, varma kläder, mössa eller hatt och... mycket vatten!
Boendedet finns ett bra urval av boende längs rutten, med gîtes för mellanlandningar, bed and breakfast och små hotell (minst ett per mellanlandning på de platser som anges). Boka helst plats på alla gîter längs rutten innan du ger dig iväg, det är ingen idé att ta risken att inte ha någon säng. Och även om vissa gîtes är öppna året runt är det inte alla som är det (de flesta är öppna från april till slutet av oktober).
mER INFOcorsicabus.org (tidtabeller för bussar)visit-corsica.com
KARTOR, DOKUMENTATIONtopoguide® : Corse - Mellan hav och berg (utgiven av FFRandonnée, Ref. 65).
vägbokför att fördjupa dig, om inte i den korsikanska själen, så åtminstone i öns smaker och charm, är den vackra boken Korsika. Petit Atlas hédoniste, av Philippe Santini och Laura Benedetti (fotografier av Thibaut Dini), utgiven av Le Chêne (2021), erbjuder en fascinerande resa genom sidorna. Läs den innan du åker eller när du kommer tillbaka.
Att gå vidaremare è Monti® Nord, som vi följer här, är totalt 126 km lång och omfattar 10 etapper i sin helhet (se nästa sida).

N°22

De viktigaste vandringslederna på Korsika

Korsika har många vandringsleder som erbjuder en mängd möjligheter att upptäcka ön till fots, på resvägar som varar från en till två veckor.

Den legendariska vandringen på Korsika!

längd180 km
start/målpunktCalenzana / Conca
höjdskillnad16.000 m stigning
varaktighet16 dagar
period
Maj till oktober (se upp för snö i början av säsongen).

svårighetRutten är mycket brant, med stenig och teknisk terräng, särskilt i norr. En riktig bergsvandring som är reserverad för erfarna vandrare. Det här är en vandring som kan vara farlig, med plötsliga förändringar i väderförhållandena.
du kommer att gillaBuskmarkerna, klipporna, sjöarna, pozzinerna och skönheten i de korsikanska bergen.

GR®20 är utan tvekan den mest berömda av de stora franska vandringslederna. Den korsar ön diagonalt från nordväst till sydost och är en stor utmaning även för den mest erfarna vandraren på grund av den steniga terrängen (ibland mycket brant) och de brantaste stigningarna. För att inte tala om en sol som kan vara fruktansvärd och en häftig vind. De korsikanska bergen, som är lika förföriska och vackra som de är svåra och otämjbara, uppenbarar sig allt eftersom du vandrar.
Trots allt detta fortsätter vandrare att strömma till från Frankrike och hela världen för att frottera sig med myten. Från de första vyerna över Calvibukten till Aiguilles de Bavella, via de karga klipporna i Cirque de la Solitude, Mont Cintos sluttningar och de berömda pozzinerna, de pittoreska vattenpölarna i de korsikanska torvmossarna, varje dag ger sin egen del av förundran och varje kväll en tillflyktsort eller bivack i bergen eller i en vacker by. Du kan prova några korsikanska specialiteter, inklusive ostar och charkuterier, för att återhämta dig från dagens ansträngningar och uppskatta de lokala smakerna. Det är också ett tillfälle att träffa andra vandrare och utbyta information om rutten. Och glöm inte att GR®20 är mycket populär!

Le Mare è Monti® Norra

Mare è Monti Nord omfattar totalt 126 km och 10 etapper. Efter etapperna som beskrivs på de föregående sidorna fortsätter rutten med dagar som fortfarande är relativt korta när det gäller avstånd, men med branta stigningar och nedstigningar i fantastiska landskap: efter Girolatas brevbärarväg når du Ota och sedan Spelunca-klyftorna, innan du når Cargèse genom buskmarken, fortfarande mellan hav och berg.

Vandringsleden för transhumans

Från Calenzana till Corscia leder den här leden längs en gammal stig som användes av herdar och som förbinder slätterna med Niolu-bergen. En djupdykning i öns arv och traditioner. 5 etapper för 72 km.

Le Mare a Mare® Norr

Från Moriani till Cargèse (slutet är gemensamt för Mare Monti)® norr) kräver den 8 till 12 dagars vandring på 138 km. Den går kors och tvärs genom dalarna vid foten av öns högsta toppar.

Le Mare a Mare® centrum

De 7 etapperna går från östkusten i Ghisonaccia till västkusten i byn Porticcio vid Ajacciobukten. De varierande landskapen och byarna som ligger högt över havet är dess starka sidor. Det krävs 7 dagars vandring för 87 km.

Le Mare è Monti® Söder

Detta är en kortare rutt som kräver en 6-dagars promenad från Porticcio, på Ajacciobuktens södra strand, till den fantastiska Propriano-bukten på sydvästra Korsika. Den tar in byarna Pietrosella, Coti-Chiavari, Porto Pollo och Olmeto.

Le Mare a Mare® Söder

Den är kortare: 5 etapper och 82 km från Porto Vecchio till Propriano. Den går genom den sydligaste delen av Korsikas bergskedja, med överdådiga panoramavyer över Medelhavet.

DE VIKTIGASTE VANDRINGSLEDERNA PÅ KORSIKA

Vikos klyfta

Zagoria

GREECE

Rundtur i Vikos-ravinen

GRC

I hjärtat av Epirus, en region i Greklands nordvästra utkant, strax söder om Albanien, ligger Zagorias land ("bortom bergen"). I denna bergskedja, som ligger i en helt magnifik natur, finns 46 charmiga byar som har lyckats bevara sin traditionella arkitektur. Medvetenheten om det exceptionella arv som de representerar har gett dem ett nytt liv: unga människor har återvänt för att bo här året runt och husen har återställts till sin forna glans.
Zagoria-vandringen förbinder några av dessa charmiga byar genom att korsa Víkos-kanjonen. Det här är en av världens djupaste raviner, om man tar hänsyn till förhållandet mellan dess maximala djup och dess bredd. Och det är bara början! De branta väggarna i denna ravin, som sträcker sig över bara 10 km och är platsen för denna magnifika vandring, kommer säkert att imponera.

situation	Norra Grekland, i Epirus. Cirka 40 km norr om Ioánnina, en stor, charmig stad som fortfarande har kvar en touch av Orienten.
LÄNGD	67 km (3.170 m stigning)
LÄNGD	4 dagar
Rutten är väl skyltad, med undantag för en kort sträcka runt stenvalvsbron Kokkoris-Noutsos mot Kípi, den enda lite svårare delen av rutten. Höjdskillnaden är inte obetydlig, och även om stigen ofta är väl markerad och asfalterad måste man ofta se upp med var man står. En ganska fysiskt krävande rutt, särskilt om värmen är på.
VAD DU KOMMER ATT GILLA	- En vild region med charmiga byar - En imponerande kanjon - Fantastiska hundraåriga bågbroar - Välsmakande lokal mat

Väg upp till Pàpingo

16,2 km
720 m D+ stigning
590 m av D-
6h

Från Pàpingo till Monodéndri

Byn Pápingo Pápingo är byggd med utsikt över en turkos flod och imponerande granitklippor som är rena mineraler. Byn är fantastisk med sina vackert restaurerade hus. I närheten ligger byn Mikró Pápingomed sina hus som klamrar sig fast vid sluttningen, innan du ger dig iväg.
Denna första etapp kommer omedelbart till sakens kärna, eftersom stigen störtar rakt ner i vikos-ravinenen av regionens största natursevärdheter, som endast är tillgänglig till fots. Nedstigningen, som är ganska gradvis, avslöjar några spektakulära klippor, innan den djupa kanjonen suger upp alla våra tankar. De branta väggarna i dessa raviner når en maximal höjd av 1.200 m och de anses vara de djupaste i världen! Se upp, det finns ingen vattenförsörjning i kanjonen annat än två källor.
Vi färdas så nära flodbädden som möjligt och våra blickar dras ofta till de fantastiska klipporna, skogsklädda längst ner och sedan mer kala när de stiger upp mot bergen. Det är sant att de toppar som omger oss ibland överstiger 2.000 m höjd. Denna imponerande miljö, som mildras av vegetationen, det lugnande ljudet av vatten från några källor och den väl upptrampade vägen, tar oss till Monodéndrisom nås genom att klättra uppför en gammal stentrappa i en gradvis men brant sluttning i slutet.
Innan vi går in i denna söta lilla bergsby, med sina skickligt restaurerade hus, kan vi beundra den antika teatern, som ligger nära vägen. På kvällen vaknar det charmiga bytorget till liv. På en bänk lever "papous" ett fridfullt liv, medan du sitter på terrassen på ett av värdshusen och njuter av kvällen.

ZAGORIA

13,5 kilometer
560 m D+ stigning
510 m D-
3h

Kokkori bro, nära Kipi

Från Monodéndri till Kapésovo

Vi börjar om från Monodéndri nerförsbacke. Denna etapp, med sin mindre branta profil, ger oss en försmak av Zagorias mildhet. Stigen dyker in i skogen. Vegetationen är ganska tät och vi går i skuggan och räknar svamparna, som är vanliga här. Getterna är vänligt inställda vid sidan av stigen. Du når snart byn Vítsamed ett trevligt skuggigt torg och en taverna där du kan släcka törsten innan du fortsätter din resa genom landskapet. Den kullerstensbelagda stigen verkar ha flera hundra år på nacken och går nu genom glesare vegetation. En kort avstickare ger en hisnande utsikt över Víkos-ravinen. Från den här utsiktspunkten kan du se Misiou-bron, som du kommer att korsa lite längre fram.
Du går sedan nedåt tills du kommer till denna historiska bro, med sin harmoniska båge i en enda sten. Strax innan passerar du ett kapell som är förlorat i naturen, mitt i en blommig äng. När du har nått den motsatta stranden av floden Víkos följer rutten flodstranden nära tills du når en annan stenbro, den i Kokkori. Den härstammar från 1750 och dess enda båge, graciös och luftig, överblickar floden, toppad av klippor som klamrar sig fast i buskaget. Platsen är så pittoresk som man kan önska sig.
Lite längre bort ligger kípi-bron bron med tre bågar i form av en sällsynt elegans. Den är en av de vackraste i regionen - och en av de längsta: 56 m. Slutligen tar vi oss tillbaka upp till byn Kípiför en lugn paus mitt i detta hisnande landskap.
Ett kort stopp på terrassen till Kípi-tavernan gör att vi kan ta oss an de sista fem kilometerna i god form. Stigen slingrar sig fram genom skogen och når ett fint panorama när du korsar vägen. Vi återvänder sedan till ett mer öppet landskap för att nå Kapésovoen annan pittoresk by på sluttningarna. Tavernor och värdshus väntar på oss.

Målningar i Monodéndri-klostret

15 kilometer
640 m D+ stigning
680 m D-
4h30

Lite historia
Under det turkiska herraväldet på XVe århundradet undertecknade byarna i Zagoria ett fördrag med sultanen som gav dem skattebefrielse och förbjöd den turkiska armén att sätta sin fot på deras mark. I gengäld åtog de sig att vara lojala mot sultanen och att förse den osmanska armén med ett visst antal stallpojkar. Dessa privilegier säkrade områdets rikedom tills de avskaffades på 1800-talete århundradet.under andra världskriget brände nazisterna ner många byar i östra och centrala Zagoria där maquiser hade varit verksamma. Under inbördeskriget (1946-1949) tömdes sedan regionen på sina invånare, som flyttade till städerna eller emigrerade utomlands. Turismen, som ofta nedvärderades, blev räddningen för denna avlägsna region: bed and breakfast öppnades, nya restauranger öppnades, små pubar överlevde ... Och om det finns några få människor på sommaren, låt oss inte klaga, det är ett tecken på vitalitet!

Från Kapésovo till Tsepélovo

Vi lämnar långsamt de kullerstensgator som kantas av stenhus och den bergiga atmosfären i Kapésovo för att återvända till naturen, med vacker utsikt över bergen och Víkos-ravinen nedanför. Ett försvunnet kapell, en stenig stig kantad av medelhavsväxter, omgivningen tar oss till byn Vradétodu måste ta i lite för att nå byn, via trappor som är uthuggna i berget, efter en stigning på nästan 500 meter. Lunchpausen, i skuggan av en terrass på kyrktorget, kommer att vara mycket välkommen.
På soliga dagar bör man akta sig för 2e delen av etappen: platån som följer är ganska öppen med lite skugga. Längs vägen finns det flera höga utsiktspunkter med överdådig utsikt över ravinerna och topparna, innan man störtar ner för trappstegen i en annan trappa som är beundransvärt inbyggd i sluttningen, nästan ett arkitektoniskt verk mitt i naturen.
En kort klättring tillbaka upp, sedan en sista nedstigning i skuggan, och här ligger den lilla byn Tsepélovo. På torget i byn finns caféer och tavernor som inbjuder till avkoppling och en mild kväll i hjärtat av Epirusbergen.

22,1 km
1.250 m av D+ (lutning)
1390 m av D-
7h

Från Tsepélovo till Pápingo

Denna sista etapp tar oss djupt in i bergen, till sluttningarna av Mount Tymfi (2.497 m ö h). Landskapet blir mer mineraliskt när vi klättrar mot astrakas tillflyktsort. Härifrån kan du göra en avstickare till drakólimni sjö (men då måste du göra ett extra stopp och sova på tillflyktsorten). Det finns lite skugga på stigen, men flera källor och utsmyckade fontäner finns längs vägen och ger uppfriskande pauser. Refugiet inbjuder också till avkoppling och till och med till lunch med lokal mat. Ta god tid på dig, det är en lång etapp och det är den sista.
I slutet av rutten återvänder du till mer skogsklädda områden, fortfarande med källor och till och med några naturliga pooler uthuggna ur berget av floden vars lopp du anslöt dig till i Megas Lakkos-ravinen. Det här är den perfekta platsen att ta ett dopp innan du beger dig till den pittoreska byn Mikró Pápingooch sedan längs en solig stig till Pápingo för att slutföra slingan.

hur du tar dig dit tre busslinjer förbinder Ioánnina med västra och centrala Zagoria. De är så sällsynta att det inte är någon idé att nämna dem. Kort sagt, utan bil är det verkligen svårt att utforska den här regionen. Taxi från Ioánnina kostar cirka 50 euro.
Bästa tiden att besökaepirus är en central bergsregion på det grekiska fastlandet och passar bäst för vandring på våren och hösten. På vintern kan temperaturen vara sval, och på sommaren, på gott och ont för Epirus, kan byarna vara fulla och kvicksilvret som högst.
råd, utrustning	 även om leden är markerad (Zagora Trail) är det viktigt att ha en bra karta (Anavasi 1:50.000). Den finns till försäljning på de flesta boenden eller i souvenirbutiken Bidoura, strax ovanför Hôtel Monodèndri i Monodèndri.
Boendedet finns relativt gott om små hotell och bed & breakfast. Autentiska byrestauranger erbjuder en smak av det lokala köket.
FAVORITRESTAURANGChez Kikitza Makrigianni : i Monodendri, i hjärtat av byn, på huvudtorget. Prova husets berömda specialitet, som uppfanns 1958: pita pita tis kikitsas, ett slags smördeg med fetaost. Kött också, till exempel kondosouvli (spettstekt).
Vägbok Zagoria-stegen, av Marie-Bernadette Mars (Academia, 2019). En roman i form av en familjesaga, på kvinnosidan, som utspelar sig under den oroliga tiden av överstarnas diktatur.
Ytterligare läsningden grekiska nationella leden nr 03, som ofta används på den här rutten, börjar i Ioánnina och går mot Kípi, Vítsa och Monodéndri, fortsätter till Mikró Pápingo, Astrakas-flykten och Drakólimni, innan den når Agia Paraskévi, norr om Kónitsa, via berget Smólikas. leden kan också användas som bas för en veckas vandring från Monodéndri till Vovoússa i öster. Det finns också många dagsvandringar, från 5 till 10 timmars promenad, för att upptäcka hela regionen.

N°23

NORDIRLAND

Saint Patrick's Way

IR

I pilgrimernas fotspår

Saint Patrick's Way är Nordirlands "St James' Way" och går i fotspåren av den som grundade kristendomen på ön. Den 135 km långa leden, där du garanterat kommer att möta fler får än människor, kombinerar storslagna landskap och ikoniska platser som genomsyras av historia, hela vägen till Downpatrick Cathedral där öns skyddshelgon ligger begravd.
Vandringen är också ett tillfälle att ta in all skönhet i Nordirlands landskap, särskilt när man korsar Mourne Mountains, dessa fantastiska granitberg som elegant glider ner mot havet.

situation	Nordirland
LÄNGD	135 km (1.650 m D+)
VARAKTIGHET	6 dagar
Rutten (skyltad) går på småvägar och enkla stigar med en rimlig lutning. Endast passagen av Mourne Mountains är mer krävande, både vad gäller lutning och terräng, som på sina ställen kan vara svampig! vissa etapper kräver uthållighet.
DU KOMMER ATT ÄLSKA	- Att följa i fotspåren av Irlands skyddshelgon - Att upptäcka de bukoliska stränderna vid Newry-kanalen - Att klättra uppför Mourne-bergens sluttningar - Att smaka på värmen från pubarna längs etapperna

32 km
180 m stigning
8h

Newry kanal

Från Navan Centre, via Armagh, till Scarva

Välkommen till hjärtat av Nordirland, ett land som är genomsyrat av historia. Saint Patrick's Way börjar i County Armagh, framför det arkeologiska centret i Navan Fortäven känt som Eamhain Mhacha, eller Emain Macha, på gaeliska. Det här är en på många sätt fascinerande och mycket viktig plats med anor som sträcker sig över 7.500 år tillbaka i tiden. Utgrävningar har avslöjat viktiga rester av byar och heliga platser. Allt som syns här är dock en vacker kulle som kröns av några träd med utsikt över de omgivande gröna ängarna, förmodligen en gammal gravhög. Enligt legenden var platsen säte för kung Conchobar Mac Nessas palats och Ulsters första huvudstad. Senare sägs St Patrick ha helat en lokal hövding vid namn Daire, som lät honom bygga en kyrka här, men ingenting finns kvar av platsen.
Våra första steg tar oss genom ängar och kullar till stadenArmagh. Armagh är huvudstad i grevskapet med samma namn och Irlands andliga huvudstad, och här finns både det katolska och det protestantiska ärkestiftet. Det här är Nordirland, där de två folkgrupperna nu lever fredligt tillsammans. Staden har dragit nytta av denna status för att bevara sin medeltida layout. Enligt traditionen står den anglikanska katedralen på platsen för den första stenkyrkan som Sankt Patrick byggde på Irland. den har förstörts och byggts upp på nytt inte mindre än 17 gånger! Den katolska katedralen, som är tillägnad samma helgon som den anglikanska motsvarigheten, ser från utsidan ut som en nygotisk byggnad från slutet av 1800-talete århundrades nygotiska byggnad.
När vi lämnar staden möts vi av en fridfull landsbygd som huvudsakligen befolkas av får och hästar och som avgränsas av några små byar och isolerade gårdar. I horisonten syns åsarna i Mournebergen. Vi passerar över fler små kullar innan vi passerar den pittoreska lowry-sjönoch sedan genom gosford-skogen. Stigar och småvägar leder sedan till stranden av newry-kanalensom ger en lugn väg till Scarvaen vacker by med cirka 300 invånare, perfekt för en vilopaus efter en lång första dag i lätt terräng. De mer modiga kan fortsätta till staden Banbridgesom ligger i närheten. Här finns ett trevligt och välbesökt köpcentrum. Här finns ett monument över polarforskaren Francis Crozier.

Newry, en historisk kanal
Newry-kanalen, som löper som en röd tråd genom de två första etapperna, grävdes mellan 1731 och 1742 för att förbinda en kolfyndighet i Newry; den var den första i sitt slag på Irland och i Storbritannien. den hade ursprungligen 13 slussar och har nu 14. Efter år av stor aktivitet ledde järnvägens ankomst till en nedgång från 1850-talet och framåt, och ett sekel senare övergavs den slutligen. På 1980-talet inleddes en omstruktureringskampanj och den omvandlades snart till ett grönstråk. Idag finns här, förutom Saint Patrick's Way, Ulster Way och cykelväg nro 9 cykelväg. Dess särskilt lugna stränder skyddar ett stort antal djur och växter som är mycket sällsynta i Nordirland, inklusive 19 fjärilsarter och många trollsländor.

s:t Patricks väg

27 km
40 m av D+ (lutning)
7h

Från Scarva till Newry

Från Scarvabogseringsvägen för newry Canalrutten är platt, ofta rak men aldrig tråkig. Rutten är platt, ofta rak men aldrig tråkig. Kanalens stränder kantas av torvmossar och under promenaden kan man se ett stort antal fåglar, groddjur, insekter och till och med några "söta" näsbjörnar. Det är en fridfull promenad genom denna korridor av grönska, som ligger ganska nära en väg och en järnvägslinje, men i slutändan stör de inte mycket och lämnar naturens skådespel att ta sin gång.
Byarna Poyntzpass och Jerrettspasssom tidigare var de enda passagepunkterna genom torvmossarna, är de enda avbrotten i denna naturalistiska drömmeri.
Kanalen tar oss så långt som till Newryen av de äldsta städerna i Nordirland, med en livlig stadskärna och välkomnande restauranger och pubar, särskilt runt Mall, vid stranden av floden Newry och kanalen. Stadens irländska namn, Iúr Cinn Trá, som betyder "idegran på stranden", är en direkt hänvisning till Saint Patrick, som sägs ha planterat en idegran här, ovanför floden Clanrye, som en symbol för sin tro.

St Patrick's Cathedral, Armagh

Sankt Patrick, irländsk ikon
Patrick föddes i England omkring år 390 och tillfångatogs och såldes som slav på Irland vid 16 års ålder. Han mötte Gud under sin fångenskap och evangeliserade ön efter sin frigivning. han sägs ha stigit av sitt skepp vid Strangford Lough och grundat sin första gudstjänstlokal i Saul Church i Downpatrick. Ruinerna av St Tassach's Church (nära Raholp) är kända för att ha varit värd för St Patricks sista riter. Skyddshelgonets figur är fortfarande en symbol för den irländska kulturen. Årsdagen av hans död, den 17 mars, är också en festdag för den irländska gemenskapen runt om i världen. Leden slutar i Downpatrick, framför hans gravsten.

15 kilometer
350 m stigning
4h

Rostrevor

Från Newry till Rostrevor

Denna korta, lätta etapp tar oss till foten av Mourne-bergen. Vi tar vara på denna lugna dag för att vila och förbereda oss för den mer krävande resan nästa dag.
Denna övergångsväg mellan slätter och berg är inte utan intresse: efter att ha lämnat kanalens stränder går du genom kuperad landsbygd, i stora öppna utrymmen, mestadels på mycket små vägar med liten eller ingen trafik. Utsikten över Mourne Mountains, men också panoramabilderna över Carlingford Loughflodmynning, kustlinjen och cooley Mountainsnär lutningen blir brantare.
Du når fram till Rostrevoren pittoresk liten stad vid stranden av Carlingford Lough (på andra sidan ligger republiken Irland), som genomkorsas av bifloden Kilbroney River, vid foten av Mourne-massivet, vars gaeliska namn, Beanna Boirche, betyder "topparna i regionen med toppar". Dessa granitberg är bara 849 meter höga, men deras profiler är majestätiska. Innan du tar dig an dessa grönskande sluttningar nästa dag kan du njuta av lugnet i Rostrevor. Denna lilla stad har fortfarande några fina gamla hus, byggda på 18-talete och nittonhundratalete århundradena.

Mournebergen

38 km
850 m av D+ (lutning)
9h30

Från Rostrevor till Newcastle

Låt mig varna er: det här är en mycket lång etapp, den absolut svåraste på hela resan. Men om du är välorganiserad kan du halvera tiden genom att ta en taxi vid Kilkeel Road-korsningen vid km 18 och övernatta i Hiltown (ca 5 km bort). Du kan även promenera dit eller lifta. Bivuak är också ett alternativ.
Men om man tar sig dit med försiktighet och beslutsamhet är detta avsnitt ändå resans höjdpunkt. Den börjar i den magnifika Rostrevor-skogen, fortsätter mot Spelga-dammen, innan den går in i hjärtat av Mournebergen. Terrängen blir bergig, med bra gräsbevuxna sluttningar (ofta leriga) att förvänta sig. Det finns många vyer över topparna i Mourne Mountains, bland annat Slieve Bearnaghmed sina två spektakulära granittorn. Medan du slalomåker mellan de många hjordarna och håller ett vakande öga på skyltarna (stigen är inte alltid väl markerad, så det är bäst att hålla ett öga på GPS:en också), kan du beundra landskapet och njuta av lugnet och tystnaden. Det är knappast förvånande att denna miljö inspirerade författaren C.S. Lewis till att skriva sin Narnias värld.
Du kommer garanterat att fascineras av täckta myrar (och sedan av den plötsliga grönskan i en skog. Du kan också bli fascinerad av de plötsliga förändringarna i klimat och ljus. Från en sluttning till nästa kan du gå från den tjockaste ärtpurén till fylligheten i en soldränkt dal!
I slutet av etappen tar du dig ner från den gröna kullen Conachullion Hill för att utforska den mycket trevliga Tollymore skogspark med sina sekelgamla träd, innan du når Newcastle. Vi når stranden för att njuta av en välförtjänt vila vid Irländska havets strand. staden, som ligger vid foten av Slieve Donardnordirlands högsta berg (852 m), erbjuder ett brett utbud av boende, pubar och restauranger.

Sankt Patricks väg

18 km
250 m av D+ (lutning)
5h

Ruinerna av Inch Abbey, Downpatrick

Från Newcastle till Tyrella

Efter ansträngningarna i den föregående etappen och de som planeras för nästa är detta en mildare rutt, med lättare terräng och ett mer rimligt avstånd. Dessutom gör utsikten över kusten och kullarna i County Down promenaden riktigt njutbar.
Leden börjar med att gå längs stranden i den vackra badorten Newcastlesom kantas av de eleganta fasaderna på Slieve Donard Resort och Royal County Down Golf Club. snart kommer du in i Murlough naturreservatsom skyddar det värdefulla ekosystemet i sina sanddyner, de största på Irland. När du fortsätter längs kuststigen (som följer den gamla järnvägslinjen som en gång i tiden förband Belfast med Newcastle!) kan du njuta av en fantastisk utsikt över havet och Mourne Mountains när himlen är klar (vilket händer ganska ofta, det kan vi försäkra dig om). Efter fiskebyn Dundrumföljer banan konturerna av den så kallade "conch" och bjuder återigen på vacker utsikt över havet och ostronbankarna. Detta är en av de lokala specialiteterna, och ostronen är särskilt fylliga.
Den sista delen av rutten går på små vägar och gångstigar som slingrar sig fram genom det böljande landskapet. Mot Ballykinler och Tyrellakan du ta dig till stranden för att njuta av Irländska havets uppfriskande skådespel.

16 km
d+ 50 m
4h

Från Tyrella till Downpatrick

Under den sista etappen beger vi oss in i hjärtat av "Saint Patricks land". Det var här, i detta hedniska och keltiska land, som han sägs ha infört kristendomen.
Promenaden är lätt, trevlig och kontemplativ. Rutten går på små vägar genom ett svagt kuperat, pastoralt landskap. Det finns fortfarande några gröna kullar, mindre upphöjda än de i Mourne Mountains, som punkteras av några kyrkor, gårdar och isolerade gods. Äventyret avslutas framför Downpatricks katedralkatedralen, en plats för kristen tillbedjan sedan Ve århundradet, och St Patricks gravsten på den intilliggande kyrkogården. Även om gravstenen, som är gjord av Mourne-granit, bara är från 1900 och platsen är omtvistad som helgonets begravningsplats, är det en perfekt symbol för att avsluta denna vandring i fotspåren av Irlands evangelist.

Downpatrick katedral

att ta sig dit armagh kan nås med bil från Belfast och Dublin i synnerhet. Det finns flera busslinjer till Armagh. Med tåg kan du stanna i Newry (och ta dig till Armagh med buss) eller Portadown, som nås från Belfast eller Dublin. Belfast kan nås med flyg eller båt.
Bästa tiden på året klimatet i Nordirland är regnigt året runt! På ett mer seriöst sätt är våren, sommaren och hösten de bästa tiderna att besöka.
Råd och utrustningse till att du är utrustad för det irländska klimatet: en isolerande jacka, regnbyxor och vattentäta stövlar är ett måste.
Boendehotell och B&B finns tillgängliga på mellanlandningsplatser. Det är bäst att planera i förväg och boka boende.
FAVORITADRESSDenvir's Guesthouse: 14-16 English St, Downpatrick. denvirs.com. Ett av Irlands äldsta värdshus, i drift sedan 1642. Här har många kända personer bott, bl.a. revolutionärer i början av 1800-talete århundradet. Rymliga rum, lite retro men trevliga, med antika golv och möbler. Maträtterna kan avnjutas i restaurangen, som har en nästan romantisk miljö och en stor öppen spis, eller i baren vid spisen. Livemusik från torsdag till söndag.
mER INFOpå hemsidan : visitarmagh.com/trails/saint-patricks-way-the-pilgrim-walk/
KARTOR, DOKUMENTATIONDiscovery Series kartor (skala 1:50.000) för vandring täcker hela området, varav några finns på vattentätt papper! osi.ie
ruttbokdu kan ta reda på mer om Saint Patrick och hans traditioner genom att läsa följande böcker Saint Patrick, med klöver i hjärtat av Patrick Mahé (Hoëbeke, 2008). Eller, på ett annat sätt, Sam Millars detektivromaner (utgivna av Points) kommer att kasta dig in i Belfasts undre värld.

N°27

S:T PATRICKS VÄG

Island

Laugavegur

ISL

Resa till jordens medelpunkt

Island är en ö som inte liknar någon annan. Unika färger och vilda landskap där vulkaner, glaciärer, lavafält, vattenfall och fumaroler bjuder på en show som, beroende på himmel och ljus, för tankarna till världens början eller slut. I Landmannalaugar, en storslagen vulkanisk plats, börjar Laugavegur, "rutten för varma källor", landets mest berömda vandring. Dess 54 km kommer att kasta dig in i hjärtat av en natur som slits sönder av underjordens nycker. Det här är ett riktigt koncentrat av Island, fullt av kontraster: overkliga färger som strilar över bergens mineralsluttningar, strändernas svarta vulkansand som gränsar till glaciärernas frostvita, svala vattenfall som växlar med varma källor och sprudlande fumaroler... Fantastiskt men svårt, för trots en måttlig höjdskillnad är den här vandringen fortfarande ett äventyr: några utmanande vadställen och framför allt ett klimat som, även mitt i sommaren, kan spela en spratt..

situation	Landmannalaugar, södra Island
LÄNGD	54 km (500 m D+)
VARAKTIGHET	4 dagar
Rutten med sina överkomliga avstånd och låga lutning - profilen är i allmänhet nedförsbacke - kan verka enkel. Men terrängen är ibland knepig, med vulkaniska stenar och sand som försvårar framkomligheten. De spartanska förhållandena, som kräver självförsörjning av mat och sovande i tält eller hyddor med minimala bekvämligheter, gör det till en tuff upplevelse, för att inte tala om det turbulenta vädret! Snöbyar, hagel, dimma eller strålande solsken - allt är möjligt här, till och med på en enda dag!
DU KOMMER ATT ÄLSKA	- De unika och magiska färgerna i det vulkaniska landskapet - De telluriska krafterna som känns i närheten - Intrycket av att vandra på en annan planet

Buss korsar en flod nära Þórsmörk

12 km
680 m stigning
5h

Helst bör du anlända dagen innan och övernatta på landmannalaugarLandmannalaugar stugai denna unika miljö innan du påbörjar vandringen. Det är en isolerad plats i hjärtat av ett landskap som präglas av vulkanisk aktivitet. Faktum är att magmakrafterna som rör sig under våra fötter kommer att påminna oss om detta vid varje steg. När vi ger oss av försjunker vi omedelbart i denna unika miljö och korsar ett enormt lavaflöde kantat av varma källor.
Färgerna är extraordinära när vi navigerar mellan de intensiva ockrorna, gula, orangea och blå färgerna som sticker ut mot rhyoliterna, de vulkaniska bergarter som är så karakteristiska för Island. Gräsmattornas grönska och snöns vita färg bidrar till denna fantastiska palett. Fumarolerna och den starka lukten av svavel bidrar till den surrealistiska atmosfären.
Klättra upp till kanten av hornet på Brennisteinsaldasom reser sig till 855 m, innan du tar en mer strikt stig genom de svarta klipporna. Den turkosa färgen på en liten sjö sticker ut, men dess bubblande vatten avskräcker från alla tankar på att simma!
Världens största fält av obsidian, mörk vulkanisk sten med regnbågsreflexer, leder till hrafntinnuskers tillflyktsort. Du kan sova i skyddet om du har bokat en av de 52 platserna, eller slå upp ditt tält i det omgivande området. Det finns inga duschar eller måltider som serveras ändå. På 1.100 meters höjd kan man räkna med en kylig natt även på midsommar.

Från Landmannalaugar till Hrafntinnusker

En välbesökt led
Vandrare, om ni redan har genomfört de sista etapperna av Camino de Santiago de Compostela, eller till och med Tour du Mont Blanc, kommer ni inte att känna er malplacerade. Med andra ord, dessa vulkaniska stigar är ibland... trånga på sommaren! Men landskapet är så sublimt att det ändå är värt att prova på...

Geotermisk zon på leden

Led nära Landmannalaugar

12 km
100 m av D+ (lutning)
5h

Sova utan rädsla
Island är ett av de sällsynta länder där du kan ta en tupplur i gräset utan att vara rädd för att bli stucken eller biten av otäcka djur: inga reptiler kryper på isländsk mark och få insekter, så de få bin, flugor och knott som vandrar genom luften kommer inte att hålla dig vaken. Låt oss vara ärliga, det finns svärmar av knott, men bara i sötvattensområden, som runt sjön Mývatn i norra delen av landet. De är särskilt irriterande, men de är ofarliga.

Från Hrafntinnusker till Álftavatn

Efter en natt då du kanske trodde att du var på månen börjar den andra etappen försiktigt, fortfarande i dammet av obsidiansten. Profilen är mjuk, med en lång, gradvis nedstigning där du kan njuta av landskapets fulla vidd, om molnen tillåter. I början av dagen måste du dock klättra lite för att nå háskerðingur-passetsom når 1 281 m.ö.h. Där kan du njuta av en fantastisk utsikt över de vidsträckta områdena med vulkanisk svart sand som toppas av imponerande glaciärer. Det finns inga vägar, inga byar och ingen mänsklig aktivitet i sikte, förutom de ofta talrika vandrarna och några stolta isländska får med sina tjocka pälsar. Renheten i detta landskap är total.
Färgkontrasterna blir ännu mer levande när vi går längs stranden av en bäck som vi snart måste passera. Dessa övergångar är typiska för Island och för den här vandringen. Det finns ofta en ström, men inget som är oframkomligt. Å andra sidan är det omöjligt att inte bli blöt om fötterna, så vi rekommenderar starkt att du bär sandaler!
Konturerna av sjön Álftavatn och dess tillflyktsort med röda tak är lätta att se. Vilken visuell chock ännu en gång! Vegetationen är mycket mer närvarande, den vulkaniska öknen ger vika för en blommig äng, som i fjärran toppas av de enorma glaciärerna.

16 km
d+ 50 m
7h

Stigen fortsätter genom ett ganska bukoliskt landskap, som ser ut som en fäbodvall. Hvanngil ägnades under lång tid uteslutande åt fåruppfödning, vilket framgår av de två gamla fårstallarna som har omvandlats till refuger. De vidsträckta öppna ytorna med sitt korta gräs är dock präglade av vulkanisk aktivitet. Dånet från floden Kaldaklofskvísl kommer närmare, och du korsar den inte med vadstället utan med en robust bro för att komma in i ett annat landskap igen. Här ligger den vidsträckta öknen iMælifellssandurdär spåren korsar enorma fält av mörka magmarester, med några ockrafärgade och röda nyanser och mycket sällsynta vita blommor. En absolut öken, så karg som möjligt, vilket gör slutet på denna etapp ännu svårare. Den vulkaniska sanden är inte så lätt att gå på och du kommer utan tvekan att vara trött när du kommer fram till emstrurs tillflyktsort.
Vi rekommenderar att du klättrar upp till toppen av kanjonen för att beundra floden Markarfljótmed sina färgglada klippor, som står i skarp kontrast till öknens monokroma hårdhet.

Flodkanjonen Markarfljót

Från Álftavatn till Emstrur

15 kilometer
d+ 50 m
7h

Från Emstrur till Þórsmörk

Vi börjar denna sista dag med att köra längs kanjonen Syðri Emstrurturen avslutas med en bro över Markarfljót. Från och med då kommer du att vandra genom en trevlig och fridfull landsbygd. Den lilla bergskedjan Þórsmörk finns en av Islands få skogar, med några björkar - robusta men inte särskilt stora. Vackra gräsmattor pryder denna ankomst till alvernas land (enligt lokala legender), omgivet av tre mäktiga glaciärer: Mýrdalsjökull, Eyjafjallajökull och Tindfjallajökullpå glaciärernas toppar finns också fruktansvärda vulkaner (bland annat den berömda Eyjafjöll), vars utbrott fortfarande kan splittra landskapet. Ett sista vadställe och här är tillflyktsortÞórsmörkdär du också kan hyra små bungalows för en bekvämare sista natt i denna Edens lustgård. De modigare kan fortsätta vandringen i ytterligare 2 dagar till Skógafoss.

island

hur du tar dig dit det bästa sättet att ta sig till Landmannalaugar är med buss. En amfibiebuss, om du vill, för att korsa de imponerande forsen! Rutten Reykjavík - Selfoss - Hella - Landmannalaugar körs av Iceland By Bus och går dagligen mellan den 20 juni och den 15 september.
Bästa perioden turen kan göras mellan den 20 juni och den 15 september, men inte före eller efter, beroende på vädret. Var noga med att kontrollera väderförhållandena före vandringen. Det kan fortfarande finnas mycket snö i juni på en del av rutten (särskilt mellan Landmannalaugar och Álfavatn).
råd, utrustning rutten görs vanligtvis i riktningen Landmannalaugar-Þórsmörk, eftersom den går något nedåt (knappt 500 m stigning). Det är dock möjligt att göra den tvärtom. Även om lutningen är lite tuffare i det här fallet är belöningen att njuta av de varma källorna vid Landmannalaugar. Räkna med i genomsnitt 4-7 timmars vandring per dag. spara inte på varma skyddskläder. Vi rekommenderar stavar och sandaler för att ta sig över vadställena. Om du väljer en bivack är tält, sovsäck (minst 0°C) och matlagningsmöjligheter nödvändiga.
Övernattningdet finns 5 rena, välutrustade härbärgen och campingplatser längs leden (förutom Landmannalaugar). Alla måste betala för duschar och toaletterna finns utomhus. Du kan sova med täcke, men det är bättre att ta med tält från mitten av juli och framåt på grund av folkmassorna. Observera att köken inte är tillgängliga för campare. Reservationer för refuges måste göras (och betalas) minst 1 månad i förväg.
mER INFORMATIONpå webbplatsen : fi.is/en/hiking-trails/trails/laugavegur
kartor, dokumentationrutten är väl skyltad (och allt du behöver göra är att följa de andra vandrarna...), men se till att du har GPX-rutten eller 1/100 000-karta över Þórsmörk-Landmannalaugar. Du kan köpa dessa på turistbyråer och bensinstationer i regionen. Dessutom kan du köpa de mindre, mer exakta kartorna från väktarna. Det är bra om det är dimmigt, eftersom trämarkeringarna ibland ligger mer än 100 m från varandra eller till och med är täckta av snö.
roadbookisland är thrillerns land, och dess mästare är fortfarande Arnaldur Indriðason. Så fördjupa dig i en kylig atmosfär som skiljer sig mycket från den här vandringen, men som ändå är typiskt isländsk, genom att upptäcka undersökningarna av Erlendur, hans favorithjälte.
GÅ VIDAREdu kan förlänga vandringen med 2 dagar genom att klättra upp till Skogafoss från Basar-reservatet (Þórsmörk). Denna 25 km långa rutt tar dig över Fimmvörðuháls-passet, på en glaciär, för att sedan ta dig ner till det fantastiska vattenfallet Skógafoss.

N°28

Utsikt över Matterhorn från Valtournenche

Den sjätte turnén

italien

Förtrollad av bergsrefugierna i Valle d'Aosta

Aostadalen, med sin rad av byar och slott som sträcker sig nästan 100 km, har ett fyrtiotal toppar som når över 4 000 m! Det är svårt att inte bli förtrollad av dessa vidsträckta vidder och denna sedan länge isolerade region Det finns naturligtvis gott om möjligheter till vandring. Denna Tour des Six-leden, som skapats av cheferna för 6 bergsstugor, inbjuder dig att ta ett försiktigt dopp i hjärtat av Alperna, genom Valtournenche, Ayas-dalen och Gressoney-dalen, under de imponerande topparna av Matterhorn och Mont-Rose-massivet. Det är en rutt med överdådiga panoramavyer, men det är också en prisvärd rutt, där du kan njuta av kvaliteten på refugierna varje kväll, med deras varma välkomnande och utmärkta mat.

plats	Aostadalen
LÄNGD	65 km (5.320 m D+, 4.980 m D-)
VARAKTIGHET	5 dagar
En alpin rutt, men en prisvärd sådan, med en rimlig lutning och terräng som inte är alltför teknisk. En bra introduktion till att vandra i bergen
VAD DU KOMMER ATT GILLA	- Upptäcka orörda bergssträckor - Byar präglade av Walser-arkitektur - Storslagna panorama, sjöar och Aostadalens kök

9 km
d+ 967 m
250 m från D-
3h

Från Champoluc till Ferraros tillflyktsort

Avresa sker från Champolucen vacker by i val d'Ayasvid foten av Verraz-glaciären. Som så ofta i Aostadalen börjar stigen genast klättra brant uppåt för att nå bergets övre nivåer.
Lyckligtvis håller vi oss i skuggan under den här lite tuffa uppvärmningen innan vi når den första byn, Mascognaz. Det här är en vacker grupp typiska Walser-hus, som kombinerar stall och bostäder. Dessa hus är byggda på en bas av imponerande stenar, som höjer hela, snarare som stora svampar, vilket förhindrar gnagare från att få tillgång till de lagrade grödorna. Byn används inte längre för jordbruk utan har förvandlats till ett lyxkomplex med rum utspridda i husen. En fransk politiker och före detta president bor ofta här.
Du når sedan Vieux-Cresten annan lika pittoresk by, innan du ser de jättar av is och sten som ger den här vandringen dess storslagna karaktär: Monte Rosa, Dos de Rollin och Breithorn. Deras kraft och glittrande vita glaciärer står i kontrast till de fridfulla betesmarkerna vid foten av bergen. De bedårande korna, med sina klockor som ringer rytmiskt, hälsar på oss när vi passerar strax innan vi kommer fram till ferraros tillflyktsortsom markerar slutet på denna korta men branta första etapp. Den typiska Walser-konstruktionen i trä och sten bidrar till att göra platsen ännu vackrare.

Walser, ett folk från höjderna
Lysglaciärens vita massa som tornar upp sig ovanför oss sätter scenen: Walsers, ett samhälle av germanskt ursprung, kom ner från dessa imponerande höjder mellan XIIe och XIVe århundradet, fördrivna från Valais på grund av det kyliga klimatet som fördömde deras skördar. På jakt efter ny jordbruksmark började de vandra mot de södra Alperna innan de slutligen korsade Monte Rosa på 1200-talete århundradet. De anlände till dalen just när invånarna äntligen höll på att frigöra sig från det feodala oket. Med sitt rykte om sig att arbeta hårt fick de betesmarkerna i de höga bergen att bruka. En extra bonus var att marken nu tillhörde bonden. Som stora skogshuggare, och framför allt stora träsnidare, utnyttjade de marken väl och uppfann och införde nya tekniker, som att samla upp vatten när snön smälter. Men framför allt arbetar de med trä som ingen annan. Man behöver bara titta på ett Walser-hus för att inse att det inte handlar om enkla bönder som söker skydd mot väder och vind, utan om sanna arkitekter som inspireras av naturen själv..

DEN SEXDELADE TURNÉN

17,7 km
1.483 m D+ stigning
1.631 m D-
6h

Mascognaz

ITALIEN

Från Ferraros tillflyktsort till Chamois

Efter en god frukost tar vi oss snabbt ner till byn Saint-Jacques-des-Allemandsi slutet av den övre Ayas-dalen. Vi rekommenderar att du tar en paus innan du klättrar upp till tillflyktsort du Grand Tourmalinsom är den högsta punkten på rutten. Omgivningen, mellan alpina betesmarker och klipphällar, är mer än trevlig.
Uppstigningen fortsätter i en ganska stadig sluttning till col de Nana (eller Nannaz, patois-namnet för en vild lilja) på 2.777 meters höjd. Bergslandskapet är fantastiskt, med blomsterfyllda alpina ängar och klipphällar. Det är inte ovanligt att se kungsörnspar innan man från passet beundrar det fascinerande panoramat över Castor- och Polluxbergen och Liskamm (4.533 m ö h). En mycket vacker liten sjö, som under säsongen kantas av bomullsgräs, som bildar en bomullsbukett runt vattnet, är den perfekta platsen för en picknick innan du tar dig an slutet av etappen i toppform.
Det är ganska enkelt: en fantastisk åslinje leder oss först till col des Fontaines innan vi går ner försiktigt till Col de la Fontaine froide. Överallt ser du snötäckta toppar, glaciärer och Alpernas mäktighet.
Ansträngningen ökar ett snäpp - och det gör även rutten - för att korsa pointe de la Fontaine froideinnan den behagligt stupar ner mot byn Chamois. Den högst belägna byn i Aostadalen har klassificerats som "Alpernas pärla" för sin hållbarhet. Inga vägar, inga bilar! Detta är en av de mest attraktiva och typiska byarna i området. De mysiga, välrenoverade gamla husen, de välkomnande terrasserna och fontänerna inbjuder till en promenad. Gå tillaffittacamere del Lagosom har ett passande namn eftersom det ligger vid kanten av sjön vid infarten till byn. Solstolarna på gräsmattan, där du kan njuta av den fantastiska utsikten, är perfekta för att återhämta sig!

17,5 km
1 324 m D+ stigning
1 298 m D-
6h

Variant

Lite längre fram kan du välja att lämna den officiella Tour des Six-rutten för en stund och följa Ru Courtod, en liten stig som löper längs den smala bevattningskanal som grävdes på medeltiden från glaciären ner till marken nedanför. Denna vackra struktur, där klart bergsvatten fortfarande rinner, liknar bissarna i Valais, på andra sidan Monte Rosa. Det är en kort, platt, bukolisk promenad som inte kommer att göra dig någon skada!

11,4 km
947 m D+ stigning
1080 m D-
4h30

13 km
1.029 m D+ stigning
943 m D-
5h

Från Chamois till tillflyktsorten Vieux-Crest

Det är en bra idé att fylla på med färskvatten vid fontänerna, som är vackert dekorerade med ett gemshuvud, eftersom den långa, tuffa stigningen mot col du Pillonet på nästan 2700 meter. Stigen klättrar först genom en vacker lärkskog, i skuggan, sedan ut i det fria, genom bergsbetesmarkerna. Slutligen blir landskapet mer mineraliskt när du närmar dig passet, som fortfarande erbjuder en mycket fin utsikt.

Korsningen av Champoluclite senare, ger oss ett kort, mer urbant mellanspel - om man nu kan kalla det så - innan vi påbörjar dagens sista stigning. Sluttningen är brant men skuggig. Möjligheten att koppla av med ett glas apelsin och fina bubblor på terrassen är frestande. Lite senare väntar en oförglömlig middag med lokala smaker - charkuterier, ostar och andra delikatesser - på Le Vieux-Crest. Det är mer än bara en tillflyktsort, det är framför allt en fin kulinarisk adress och ett boende med mysiga, välinredda rum.

Från Vieux-Crest-reservatet till Alpenzù-reservatet

Den här korta etappen ger dig möjlighet att ta god tid på dig och beundra stugorna, hälsa på murmeldjuren och andas in den friska bergsluften. En kaffepaus vidArolla innan du tar dig an sluttningarna som leder till pinter-passet. De snöklädda topparna tycks komma närmare ju högre upp man kommer och landskapet övergår i en mineralöken.
Efter en picknick vid en liten sjö full av fisk leder de sista metrarna upp till passet innan man faller ner i den smala lys-dalen. Vi passerar ett antal byar med typiska men övergivna hus, innan vi når alpenzù tillflyktsorti den lilla byn med samma namn. De traditionella Walser-husen ligger tätt ihop för att bättre klara det hårda klimatet. Det lilla kapellet har utsikt över den djupa dalen, som toppas av en vacker lärkskog. Refugiet är autentiskt och välkomnande.

Från Alpenzù-reservatet till Estoul (Brusson)

De första stegen för dagen är ganska mjuka, på en balkongstig där du kan se ut över horisonten, blockerad av den imponerande massan av berget Rose. Nedanför kan du se byn Gressonney-Saint-Jeanoch Château Savoie, som byggdes av drottning Marguerite - en bergsälskare och pionjär inom bergsklättring - i början ave århundradet. Du klättrar sedan upp till col de Valnerapasset, den svåraste klättringen denna sista dag, innan du går ner till Val d'Ayas för att avsluta denna vandring i Valle d'Aosta.

Walser hus

hur man tar sig dit med tåg kan du ta dig till Verrès från Frankrike via Turin (flera dagliga förbindelser från Paris; total restid drygt 8 timmar). därifrån går det regelbundna bussar till Champoluc och Brusson (ca 30 km). Lokala taxibilar finns också.
Bästa tiden att besöka juni till mitten av oktober (se upp för snö i början av säsongen, som kan ligga kvar på de högsta passagerna).
Råd och utrustningDet finns flera möjliga varianter på denna rutt, allt från 3 till 7 dagar. Det är lätt att kommunicera i Aostadalen: franska talas fortfarande och förstås av de flesta lokalinvånarna.
boendede sex refugerna är en integrerad del av upplevelsen.
ROUTE BOKDe åtta bergenen roman av Paolo Cognetti (Stock, 2017), berättar historien om två barndomsvänner från olika bakgrunder. En stor del av berättelsen utspelar sig i Val d'Ayas, och många passager från rutten finns med i filmen med samma namn, som bygger på romanen och spelades in 2021.
gå vidarevalle d'Aosta erbjuder andra fina vandringar, i synnerhet de två Alte Vie, som tillsammans utgör Trekking des Géants, en massiv 330 km lång vandring med passager på hög höjd, men särskilt vacker. Längre ner kan du följa den nya Cammino Balteo, som också täcker mer än 300 km och gör att du kan fördjupa dig i byarna och kulturen i regionen.

N°29

Val di Funes, kyrkan i Ranui

I hjärtat av Dolomiterna

Fästningarna i Alperna

Med mer än tjugo toppar över 3.000 m reser Dolomiterna, mellan Italien och Österrike, sina extraordinära väggar och vertikala toppar och är bland de mest spektakulära bergen i Europa.
Bland de många möjliga rutterna föreslår vi en öst-västlig korsning. Leden passerar över 2.000 m höga pass och passerar prestigefyllda toppar som Tre Cime (2.999 m) och Aiguille Croda Rossa (3.146 m). Glaciala dammar med oyater, sommarstugor i trä med skiffertak, gems och murmeldjur sticker ut mot en bakgrund av blåklockor och gyllene ranunkler, medan de luftiga lärkträden ger en bakgrund till de spetsiga, avsmalnande topparna, som ibland försvinner i dimman...

situation	Trentino-Alto Adige, i nordöstra Italien
LÄNGD	89,5 km (5.200 m D+)
VARAKTIGHET	7 dagar
En krävande alpin vandring, men en som är tillgänglig för alla tränade vandrare med ett minimum av bergserfarenhet. du kommer att följa väl markerade bergsleder, varav några är steniga. Det finns några exponerade och något svindlande avsnitt, men de är väl säkrade. Dagarna är hanterbara när det gäller höjdskillnad och längd. De högsta passagerna är på cirka 2.500 meters höjd.
DU KOMMER ATT ÄLSKA	- Utsikten över de fantastiska Tre Cime och deras kalkstenssilhuetter - De bukoliska, blomsterfyllda bergsbetesmarkerna - De välkomnande bergsstugorna - Korsningen mellan germanska och italienska kulturer

Hästar framför Tre Scarperi

Från San Candido (1.175 m) till Tre Scarperi refuge (1.626 m)

Detta är Sydtyrolen, eller Alto Adige, vid korsningen mellan alpina kulturer. I denna autonoma provins Bolzano ska du inte bli förvånad över att se tvåspråkiga skyltar. Faktum är att majoriteten av invånarna talar tyska. Det finns till och med några skyltar längs vägen på ladin, ett sällsynt romanskt språk som bara talas i några få dalar i Dolomiterna.
Denna mycket korta första etapp är bara en uppvärmning. Från San Candidoföljer du Draus (eller Dravas) stränder och sedan dess biflod Sexten Bachs stränder, parallellt med SS52, i 5 km, i en redan majestätisk miljö, tills du når parkeringen vid Campo di Dentro (1 267 m över havet). Parkeringen kan också nås med skyttelbuss. Stigen slingrar sig sedan genom en vacker, tät lärkskog innan den når tre Scarperi tillflyktsort, eller snarare Dreischusterhütte, som den kallas på sin fronton. Dess tyrolska chalet-stil arkitektur och den lilla angränsande kyrkan stöder detta germanska namn. Från panoramaterrassen kan du redan beundra de smala topparna i Tre Cime och ansiktet på Dreischusterspitze, den högsta punkten i Sesto Dolomiterna (3.145 m).

10,5 km
500 m av D+ (lutning)
1h30

12 km
850 m D+ (lutning)
100 m av D-
6h

Ett uråldrigt hav
För några miljoner år sedan sträckte sig havet ut i stället för bergen och lämnade sedimenterad korall på väggarna som antar rosa nyanser i gryningen och orangeröda i skymningen: en syn du inte får missa! Och sedan skulpterade vinden klippan. det var fransmannen Déodat Tancrède Gratet de Dolomieu (1750-1801) som gav namn åt bergskedjan när han upptäckte dess kemiska sammansättning: ett dubbelkarbonat av kalcium och magnesium.

Från Tre Scarperi refuge (1.626 m) till Locatelli refuge (2.405 m)

Denna andra etapp markerar ankomsten till den alpina nivån. Utsikten över topparna, med de berömda Tre Cime i rampljuset, blir alltmer imponerande. I morgonljuset är det magiskt!
Snart når du fram till locatelli tillflyktsort (eller Dreizinnenhütte; 2 405 m ö h), där du kan äta lunch på panoramaterrassen. Du kommer förmodligen inte att vara ensam: området är mycket välkänt; det är sant att stugans läge, med utsikt över Tre Cime och enkel åtkomst, är mer än fotogeniskt!

Du kan utnyttja eftermiddagen för att promenera runt dessa spektakulära toppar. Balkongstigen bjuder på hisnande vyer. Efter Lavaredo-passet (2.454 m ö.h.) korsar du ett enormt stenblock för att nå Pian di Cianga (2.522 m ö.h.), innan du störtar ner till Piani-sjöarnas turkosa vatten, en färgklick i denna kalkstensvärld. Snart är du tillbaka vid Locatelli-reservatet. På kvällen blir stämningen lugnare och det är bara vandrare som stannar över natten. Så du kan njuta av de tre underbara klipptopparna i lugn och ro.

16 kilometer
800 m D+ stigning
1.200 m av D-
6h30

Från tillflyktsort Locatelli (2 405 m) till tillflyktsort Pratto Piazza (1 991 m)

Den berömda Tre Cime

Bege dig västerut för att upptäcka områden som kanske är mindre kända, men som är lika spektakulära. Den vilda rinbon-dalen framträder med sina imponerande kalkstensfasader och några blommor och gräs som klamrar sig fast vid klipporna.
På eftermiddagen klättrar vi upp på den östra flanken av Strudelkopf (eller Monte Specie på italienska). Det finns en tunnel som påminner om områdets strategiska förflutna, platsen för konfrontationer under första världskriget. Dessa tunnlar grävdes av österrikisk-ungerska soldater som försvarade sin gräns vid den tiden. När du lämnar tunneln kommer du till en smal passage, lite svindlande - säkrad av några träbroar - som leder runt berget och upp till Strudelsattel-passet passet (2 200 m höjd).
Härifrån är det bara att ta sig ner till pratto Piazza tillflyktsortrefuge, som redan är i sikte. Den ligger i en dal som pryds av cembros talldungar och är en inbjudande plats att vila på.

I HJÄRTAT AV DOLOMITERNA

Från Prato Piazza refuge (1 991 m) till Biella refuge (2 327 m)

I början av denna etapp möts vi av gröna, blomsterfyllda bergsbeten. De första sluttningarna tar oss sedan tillbaka till en stramare omgivning, som ändå är majestätisk; flankerna av Croda Rossa di Sesto (Röda korsets berg). Den utpräglade röda ockrafärgen förstärker ytterligare bergets skönhet. Den står i kontrast till de angränsande kalkstensbergens ljusgrå färg.
Du passerar under aiguille de Croda Rossa (3 146 m ö h) för att klättra upp till gaiselleite-passet (2 257 m.ö.h.). Det här lite luftiga avsnittet kräver lite koncentration, även om det inte är särskilt svårt.
Resten av dagens färd till Biella-reservatet är fortfarande överdådig, men fysiskt krävande. En balkongstig klättrar över moränen, som hänger ovanför dalen, till åsen av Monte Muroatmosfären är mineral- och kalkstensliknande. Du går ner i en dal innan du klättrar upp igen för att korsa cocodain-passet passet (2.332 m höjd). Den biella tillflyktsort (eller Seekofelhütte, låt oss hålla det tvåspråkigt!) ligger 1,5 km längre fram, på samma höjd. Det blir en välkommen viloplats efter den här vackra och täta etappen. I detta nästan månlandskap, där några få grästuvor ger en grön touch, smälter stenarkitekturen (det var ursprungligen en militärbyggnad) perfekt in i omgivningen. De lokala specialiteterna som serveras här är uppfriskande.

Stuga i naturparken Fanes-Sennes-Braies

13 kilometer
750 m D+ stigning
1035 m D-
6h

Från Biella refuge (2.327 m) till Fanes refuge (2.060 m)

Uppmuntrade av murmeldjuren fortsätter vi söderut längs en smal alpin stig till den stora sjön Lac de Foses. Det är en bukolisk plats med en liten stuga vid vattnet och blommande betesmarker. En annan nedstigning, den här gången under tallar, leder till scuro-dalen dalen (1.758 m över havet). Den gamla österrikiska armévägen, känd som en av de brantaste i Europa, leder till byn Fodara Vedla (1.966 m över havet). Vilken njutning att ta en paus i skuggan i denna vackra by med charmiga stugor, omgiven av gräsmattor och tallskogar. Vi måste spara lite energi inför den sista klättringen, återigen omgiven av klippor och i det fria, till fanes tillflyktsort.

18 km
1.100 m av D+ (lutning)
1 100 m av D-
7h

Via ferratas kungarike
Dolomiterna är den perfekta platsen för att prova en via ferrata om du vill ge din vandring ännu mer spänning. De första via ferrata anlades för att öppna upp passager genom bergen redan på 1800-talete århundradet och nu finns det inte mindre än 60 stycken i hela regionen. Dessa "järnvägar", som är utrustade med trappsteg, stegar och stålvajrar, kräver specialutrustning: rep, selar, karbinhakar och hjälmar är obligatoriska, liksom ett minimum av erfarenhet eller, ännu bättre, en specialiserad guide!

Groupe du Puez

Från Fanes-reservatet (2 060 m) till Gardenaccia-reservatet (2 050 m)

Dagens första klättring, upp till col de Medesc (2.533 m ö h), tar oss genom en hög bergsmiljö, korsad av stora utskjutande plattor, resultatet av tusentals år av erosion. Strömmar flyter genom denna taggiga klippvägg, vid foten av imponerande klippväggar ochaiguille de la Varelasom tornar upp sig 3 055 meter över området. En paus i passets mineraliska renhet och du påbörjar nedstigningen genom rasbranterna (se upp för fotlederna!), som stupar ner mot byn Villa Stern (1 468 m höjd). Stigen blir sedan mjukare och slingrar sig fram genom bergsbetesmarkerna. En sista klättring tar dig till gardenaccia tillflyktsort. Den ligger mitt bland ängar och omges av lärkträd och erbjuder en idealisk balkong från vilken man kan beundra Val Badia och den gnistrande kalkstenen i puez-gruppen. Vi låter dig föreställa dig den sista solnedgången på resan!

12 kilometer
500 m D+ stigning
1000 m av D-
5h30

Från Gardenaccia-reservatet (2 050 m) till Langental-dalen (1 620 m)

En festival av toppar med fantastiska silhuetter, fascinerande kalkstensarkitekturer, dominerar balkongvägen som leder till puez tillflyktsort (2.475 m höjd). Klättra genom skogen för att nå tillflyktsorten, längs med vallunga kanjonen. Slutligen leder en bred väg, som fortfarande domineras av bergskatedralerna, försiktigt tillbaka till civilisationen genom en vacker grön dal full av blommor.

hur man tar sig dit san Candido kan nås från järnvägsstationen i Bressanone, en charmig medeltida tyrolsk stad ca 50 km bort (skyttelbussar finns tillgängliga efter överenskommelse).
Bästa tiden på året leden är tillgänglig - beroende på snöförhållandena - från slutet av juni till början av oktober. I juli, augusti och september är förhållandena bäst och stugorna är öppna.
Boenderefugierna längs rutten är typiska tyrolska restauranger och värdshus. Menyerna är à la carte. Sovsalarnas komfort är mer eller mindre rustik beroende på plats. Glöm inte att boka i förväg.- Tre Scarperi tillflyktsort (dreischusterhütte): Valle Campo di Dentro, 1, 39038 San Candido. ☎ +39 0474 966 610.- Locatelli tillflyktsort via S. Giuseppe, 9, 39030 Sesto. ☎ +39 0474-972-002.- Prato Piazza Refuge braies di Fuori, 58, 39030 Braies. ☎ +39 0474-748-650. - Biella Tillflyktsort refuge Biella : 32043 Cortina d'Ampezzo, provinsen Belluno. ☎ +39 0436-866-991.- Fanes tillflyktsort fanes Refuge : 39030 Mareo. ☎ +39 0474-501-097.- Gardenaccia Refuge parco Naturale Puez-Odle, 39036 La Villa. ☎ +39 0471-840-128.
mER INFOsydtyrolens turistbyrå : suedtirol.info/sv
vägbokdino Buzzati (1906-1972) är fortfarande ett av de stora namnen i 1900-talets italienska litterature århundradets italienska litteratur. Hans kraftfulla verk, ofta drömlika och fantastiska, fokuserar på tidens obevekliga gång. Författaren till Tartaröknen och Ksom växte upp i Milano, har alltid varit en hängiven bergsälskare, i synnerhet Dolomiterna som han besökt sedan barnsben. Journalisten är amatörbergsklättrare och använde dem som bakgrund för sin första roman, Bàrnabo des montagnesoch vissa ser Dolomiterna som den imaginära miljön för fortet i Tartaröknen. Boken On the Dolomites - Writings from 1932 to 1970, samlar hans journalistiska skrifter om området, där hans aska spreds 2010.
ATT GÅ VIDAREför erfarna vandrare finns det två magnifika parallella resvägar som korsar hela Dolomiterna från norr till söder, alta via nr 1 och alta via nr 2. Dessa höga vandringsleder erbjuder total uppslukning i hjärtat av dessa fantastiska berg, med spektakulära panoramautsikter. Räkna med 15 dagar för varje korsning.

N°31

Utsikt över vingårdarna nära San Gimignano

Viafrancigena

Från San Miniato till Siena, i Toscana

Via Francigena är den väg som används av pilgrimer på deras väg till Rom. Dess exakta sträckning har dokumenterats sedan en viss Sigeric, ärkebiskop av Canterbury, i sin färdbok i detalj antecknade och beskrev var och en av de 80 etapperna (1 700 km) på sin resa. året var 990 och han var på väg för att träffa påven! Leden är klassad som en "Great European Cultural Itinerary", den romerska motsvarigheten till pilgrimsleden Santiago de Compostela, och tar nu vandrare i de medeltida pilgrimernas fotspår. Avsnittet genom den toskanska landsbygden är utan tvekan ett av de vackraste. Från San Miniato till Siena böljar dalarna som är täckta av vinodlingar och cypresser och du kommer att bli förvånad över att upptäcka många kulturarvsskatter och fantastiska byar i hjärtat av denna region, som var renässansens kreativa centrum och vars charm fortfarande är intakt.

plats	Toscana
LÄNGD	898 km (1.923 m D+)
LÄNGD	4 dagar
De toskanska etapperna av Via Francigena är behagligt kuperade, så du måste ta hänsyn till en ganska betydande kumulativ höjdskillnad. Men den mjuka terrängen och de ganska breda, enkla stigarna gör att det här är en vandring som alla lite mer tränade vandrare kan njuta av med tillförsikt.skyltningen är genomgående utmärkt (tavlor och markeringar). Följ de små Sigerics!
DU KOMMER ATT ÄLSKA	- Känslan av att vara nedsänkt i ett renässansmästerverk - Städernas och byarnas skönhet - De toskanska kullarnas mildhet - Den historiska aspekten av leden i Sigericos fotspår

24 kilometer
564 m stigning
6h

Mellan San Miniato och Gambassi Terme

Från San Miniato till Gambassi Terme

Halvvägs mellan Pisa och Florens, San Miniato ligger i hjärtat av Toscana, mellan kullar och dalar planterade med cypress och olivträd. Gamla stan, som ligger på en kulle och kröns av slottet och katedralen, har en majestätisk utsikt över Arnos stränder. staden är också känd för att vara den vita tryffelns huvudstad: det var här som den största - 2.520 kg! - upptäcktes här 1954 av en hund som hette Parigi. De första kilometrarna är asfalterade, men det är ett bra sätt att bli varm i kläderna och komma in i rytmen. Det mjukt böljande landskapet breder ut sig framför oss, mellan odlingslotter och skogsklädda kullar. Det är som att vara nedsänkt i en Quattrocento-målning. Harmonin mellan pinjeträd, cypresser, vinrankor och olivträd, mellan vertikala, horisontella och böjda linjer är perfekt. Snart är du på en stig som slingrar sig upp för kullarna i val d'Elsa. landskapet är ännu mer förtrollande och den lätt kuperade vägen är fortfarande mycket lätt. Du kommer att stöta på några småbyar, de flesta i utkanten av vingårdar, men det är framför allt lugnet och tystnaden och det mjuka landskapet som dominerar.
Elsa-flodens dalgång ligger väster om Siena och har länge varit en viktig korsning på grund av sitt strategiska läge på Via Francigena, Volterras eftertrupp, den sista bastionen mellan Florens, Siena och havet. Så det är knappast förvånande att marknadsstäderna här står som örnnästen, spetsade med höga torn som vakar över horisonten, eviga vaktposter som dominerar de ordnade hedarna. Lite längre fram stiger sluttningen genom ett lapptäcke av grödor och skogar, för de sista tre atletiska kilometerna till Gambassi Termeprecis innan du kommer fram kan du beundra kyrkan Pieve di Chianni med sin imponerande ockrafärgade sandstensfasad. Det var här som Sigeric stannade till år 990, så byggnadens ursprung går långt tillbaka i tiden. Du kan fortfarande sova i det intilliggande pilgrimsvandrarhemmet. Byn är både fridfull och välkomnande. Som namnet antyder har den varit känd sedan antiken för sitt termiska vatten, som är särskilt salt. En snabb tur till de termiska baden på Via Francigena kan vara ett bra sätt att varva ner efter den sista klättringen, om du inte föredrar en drink på terrassen (de två är kompatibla!).

VIA FRANCIGENA

13 kilometer
420 m stigning
4h

Från Gambassi Terme till San Gimignano

Detta var en kort men magnifik etapp, som kulminerade i ankomsten till den fantastiska staden San Gimignano.
Rutten avgår från Gambassi och kastar sig rakt ut på landsbygden igen. Du vandrar genom lundar, vingårdar och olivlundar i en miljö som är lika typiskt toskansk som alltid.
Den ena lilla kullen avlöser den andra i god takt och sedan blir det en brantare stigning mot den häpnadsväckande helgedomen Pancole. denna vackra renässansbyggnad, som uppfördes mellan 1668 och 1670, rymmer en fresk som föreställer en Jungfru Maria och barnet.
Lite längre bort ligger byn Collemucioli är också mycket pittoresk. I slutet av dagens sista klättring syns de höga silhuetterna av tornen i gamla stan i San Gimignanosan Gimignano är utan tvekan en av de vackraste städerna i Toscana och finns med på UNESCO:s världsarvslista. Under medeltiden var staden ett viktigt stopp för pilgrimer på Via Francigena. Denna anmärkningsvärda stad, full av medeltida torn, har förblivit praktiskt taget oförändrad sedan 1300 - otroligt! Under sin guldålder på XIIIe talet hade staden inte mindre än 72 tornhus, vars höjd stod i proportion till ägarnas rikedom! Det var ett slags medeltida Manhattan, med den första skyline i världshistorien. Idag finns 13 av dessa torn kvar. San Gimignano är ännu mer förförisk på hösten, när palazzi skiftar från brunt till gyllene och turistströmmen avtar lite. En liten vinprovning är på sin plats här: vernaccia, ett gammalt vitt vin som härstammar från XIIIe århundradet, som redan under renässansen skapade förödelse och som blev DOC 1966.

San Gimignano

31 kilometer
546 m stigning
8h30

Från San Gimignano till Monteriggioni

En lång men vacker etapp ligger framför oss. Vi utnyttjar den lugna morgonen för att beundra prakten i San Gimignanoinnan vi återvänder till de böljande kullarna på landsbygden så snart du passerar genom stadsportarna. Rutten följer dessa mjuka kullar. Landskapet, odlingarna, cypresserna, lundarna, vingårdarna och byarna smälter samman i fridfull harmoni, som ett inläggsmönster. Efter cirka femton kilometer är det lätt att få fart på fötterna, Colle di Val d'Elsa erbjuder den perfekta miljön för en paus.
Den övre staden, som ligger på en kulle, har bevarat sina medeltida gator runt slottet och katedralen. det är ett utmärkt ställe att ta en promenad.
Floden Elsas stränder, som är utformade som en trädgård, erbjuder en idyllisk väg ut ur staden. Det är så här du når Gracianodär Sigeric hade stannat till, och sedan vidare till den toskanska landsbygden, där det fortfarande finns ett antal kulturhistoriska pärlor, till exempel den romanska kyrkan Strove. Du når sedan den befästa bynAbbadia a Isoladär tiden verkar ha stått stilla, innan du anländer till portarna till Monteriggioni. Denna muromgärdade by byggdes på 6 år runt en... gård! Och den har lyckats förbli fantastiskt intakt, utan att någon ny konstruktion stör dess ursprungliga arkitektur. Fjorton torn sammanlänkade av intakta murar utgör det försvarssystem som erbjöd en fristad för många sieneser i konflikt med florentinarna..

Den befästa byn Monteriggioni

21 km
d+ 393 m
6h

Från Monteriggioni till Siena

Piazza del Campo, Siena

Denna sista dags promenad till Siena lovar att bli nästan lika fantastisk som den förra. Vi lämnar Monteriggioni, där vi har gått större delen av dagens rutt, och kastar oss ut i Toscanas öppna vidder igen. Våra steg är lätta att följa, vid foten av poggi, de omgivande kullarna. Leden är ren landsbygd och du kommer inte att stöta på några riktiga byar förrän du närmar dig Siena; så det är bäst att packa en picknick.
Det finns bara några få byar och isolerade bondgårdar längs vägen. Silhuetterna av slotten Chiocciola och Villa kan ses innan man kommer in i Siena via Porta Camollia. Härifrån är det bara en kort promenad till historiska centrum. korsa stadsmuren och följ skyltarna genom de gamla ockrafärgade gatorna innan du kommer fram till Piazza del Campo, formad som ett kammusslansskal, där den berömda hästkapplöpningen Palio hålls två gånger om året.
Det är naturligtvis dags att upptäcka denna toskanska juvel med slingrande, branta gator omgivna av höga murar. Även om Siena har spelat en viktig roll i konsthistorien, särskilt inom måleriet, är det inte en museistad utan en mycket levande stad.

Toskanska smaker
Det toskanska köket är enkelt och varierat, både nyktert och stringent. I Siena med omnejd är det också kryddigare, med aromatiska örter som tar plats vid sidan av de oundvikliga tomaterna och olivoljan. Invånarna i Siena älskar också svamp, som används särskilt iacquacotta (en soppa med rostat bröd, stekt svamp och pecorino-ost). vilt och charkuterier har också en framträdande plats. typiska rätter är bland annatbistecchine di maiale (bräserat fläskkött med vitlökssås, tomatsås och rödvin), chiocciole alla senese (sniglar tillagade i en sås med vin, tomat, vitlök, dragon och chili), lepre e cinghiale in dolce e forte (hare och vildsvin i rödvin, pinjenötter, sultanrussin, mandelflingor, kanderad frukt, honung och ett uns... kakao). Den crostini är perfekta för vandring, medan den omistliga panfortemed socker, honung och valnötter kommer att göra susen!

hur du tar dig dit fucecchio station ligger 3 km norr om San Miniato (minst ett tåg i timmen till och från Florens eller Pisa; restid: 30-40 min).siena har en järnvägsstation (med många förbindelser, särskilt till Florens och Rom) och en busstation (med många regionala förbindelser).
Bästa tiden på året vi rekommenderar att du reser på Via Francigena under våren (mars-maj) och hösten (september-december) för att undvika turistmassorna och sommarvärmen.
ÖVERNATTNING det finns flera olika boendealternativ på varje etapp. Men regionen är mycket populär bland turister, så se till att du bokar i god tid.
FAVORITADRESS Gelateria Kopakabana:via dei Rossi, 52-54, i Siena. Finns det något bättre sätt att återhämta sig efter promenaden än med lite frisk luft? En bit bort från folkmassorna är dessa krämiga glassar och andra säsongsbaserade fruktsorbeter en trevlig överraskning. Hmm mandarinen... Ett välkänt ställe i Siena!
VÄGBOKPlace de Sienne, côté ombre (1983) av Carlo Fruttero och Franco Lucentini (Seuil, serien "Points-Roman", 1998). Varje år firar staden Siena Palio-festivalen, vars höjdpunkt är en spektakulär hästkapplöpning. Det är ett tillfälle då allt är tillåtet. Ett misstänkt dödsfall, en fantomjockey och en mystisk familj är alla gåtor som måste lösas i en roman där den lilla medeltida staden spelar en nyckelroll.alternativt kan du fördjupa dig i Via Francigena genom de många berättelserna från vandrare och resenärer.
Att gå vidarevia Francigena, som är klassificerad som en "stor europeisk kulturväg", är naturligtvis inte begränsad till dessa 4 etapper. Den officiella rutten börjar i Canterbury i England och går sedan genom Frankrike och Italien till Rom (se nästa sida).

N°32

Via Francigena

Via Francigena följer den rutt som togs under Xe århundradet av Sigeric, ärkebiskop av Canterbury i England, från sin stad till Rom! år 990 var han långt ifrån den första pilgrim som gjorde denna resa, som han nedtecknade i ett manuskript som förvaras i British Library. "Romieux", namnet på pilgrimer som begav sig till den antika staden, föregick faktiskt "jacquets", eftersom pilgrimsfärden till Santiago egentligen inte började förrän på 1000-talete århundradet. Idag följer vandrare i hans fotspår och följer de officiella skyltarna på Via Francigena.

Den officiella rutten (det finns varianter, bland annat genom Susadalen) börjar i Canterbury och går sedan genom Frankrike, från Calais till Pontarlier, och sedan genom Schweiz, från Jura till Alperna, särskilt längs rivieran Vaud. Efter Stora Sankt Bernhardspasset börjar vi en oförglömlig resa genom Italien. från Aostadalen till Kampanien avlöser de naturliga regionerna och de lantliga och urbana upptäckterna varandra och konkurrerar med varandra i charm och skönhet. Vi älskar denna "konstnärliga" och mindre välbesökta del av leden, som i Po-dalen har fått smeknamnet "Lombardvägen", med sina autentiska italienska byar och många okända monument som fortfarande bär spår av medeltida vandrare. Du kommer till Pavia genom att korsa Ticino över en magnifik täckt bro och gå rakt mot katedralen. Omgiven av risfält fortsätter stigen mot Belgioiosos krenelerade slott. Den blir stenig när den passerar genom fält till Santa Cristina och Orio Litta, och går runt barockslottet Chignolo Po. i Julius Caesars och Napoleons fotspår korsar du Po, om möjligt med färja, annars kan du följa banvallen till Piacenza och via Emilia. Floden ser lugn ut med sina sandbankar och stränder, men se upp för översvämningar! ni fortsätter sedan över slätten förbi kollegiatkyrkan i Fiorenzuola och det romanska klostret i Chiaravalle. Du når Fidenza, där du kan skymta Apenninerna och snart även Toscana. Men det är fortfarande en lång väg kvar till Rom!

varaktighetDet tar 108 dagar att avverka de 2.160 km!
varningDe vitröda markeringarna respekteras inte alltid, men i synnerhet i Italien inkluderar de systematiskt pilgrimsfiguren. Ta med dokumentation, guider och kartor. Ta med en vattenflaska och en hatt för att skydda dig mot värmen.
mer infoviefrancigene.org

De viktigaste etapperna

Avresa

Pontarlier
I Haut-Doubs, i absintens land, är det här som den franska delen slutar.

Grand Saint-Bernard-passet
Den högsta punkten på resvägen, korsningen mellan Schweiz och Italien.

Canterbury
Canterbury, där Sigeric startade år 990, har ett rikt arv kring sin katedral och en obestridlig brittisk charm.

Calais
När vi lämnar färjan börjar vi den franska rutten.

Reims
Katedralen Notre-Dame de Reims, en av de mest berömda i Frankrike, är ett viktigt stopp på resplanen. Den ligger i stadens centrum och har varit kröningsplats för Frankrikes kungar i århundraden. Det är en juvel av gotisk arkitektur.

Lausanne
Ett stopp vid Genèvesjöns stränder.

Po
Att korsa floden i en båt är en unik upplevelse.

Siena
Den toskanska staden, som ligger inbäddad i hjärtat av kullarna, är hisnande vacker och markerar en viktig del av rutten.

Ankomst

Rom
Den sista målgången på Petersplatsen i den eviga staden är oförglömlig!

Vägen
för gudarna

På Amalfikusten

Den överdådiga Amalfikusten, som finns med på UNESCO:s världsarvslista, sträcker sig 60 km från Sorrento till Salerno och har ett av de mest hisnande landskapen i Italien!
Bergen sluttar ner mot havet i en svindlande takt, med byar som klamrar sig fast vid sluttningarna och drunknar i medelhavsvegetation. På våren fylls luften av den förtrollande doften av citroner och apelsiner, jasmin och fikonträd. Il Sentiero degli Dei är den överlägset mest hisnande av alla promenader i regionen och en av de vackraste i landet. Det är en balkongled som bjuder på en festival av panoramautsikter längs kusten från den pittoreska byn Bomerano till den upphöjda byn Nocelle, en underbar återvändsgränd högt över Positano, i gudomliga omgivningar.

plats	Kampanien, Amalfikusten
LÄNGD	10 km; 8 km om du stannar vid Nocelle (50 m D +, 638 m D - om du går ner för trapporna till Positano)
LÄNGD	2 till 3 timmar
Den välmarkerade stigen är ganska lätt, särskilt om du tar den i riktning Agerola-Nocelle, något nedförsbacke. Detta är dock fortfarande en vandring, inte en matsmältningspromenad. Vandringen rekommenderas inte heller för små barn eller personer som lider av svindel (stigen går ibland på sidan av en klippa).de som vill fortsätta till Positano bör notera att trappan har 1.700 trappsteg!
DU KOMMER ATT ÄLSKA	- Panoramautsikt över Medelhavet - Typiska byar - Naturen mellan ängar och garrigues

Från Bomerano till Nocelle

Den lilla byn Bomeranoi kommunenAgerolabörjar gudarnas väg, en underbar panoramaväg som sträcker sig ända till Nocelle. "Italo Calvino skrev: "Väck dina drömmar genom att ta gudarnas väg, som har utsikt över Sirenernas magiska vik.
Redan från början kommer man snabbt till en överdådig balkongstig med utsikt över Medelhavet från 600 meters höjd. Enligt legenden användes denna väg av de grekiska gudarna för att rädda Odysseus från sjöjungfrurna. Utsikten är så spektakulär som den kan bli: man ser hela Amalfikusten, med sina byar byggda i trappor, sina jordbruksterrasser och naturligtvis Tyrrenska havet, med ön Capri till synes inom räckhåll. Klostret San Domenico, som ligger uppe på en klippa, ger denna naturvandring en känsla av kulturarv.
Längre fram övergår vegetationen från ängar som betas av får och getter till buskmarker vid Medelhavet. Rutten blir sedan svårare, som en berg-och-dalbana, men erbjuder fortfarande hisnande utsikt över kusten och Neapelbukten. Många grottor, djupa raviner och källor kryddar rutten; grottan biscotto-grottan (inget att göra med Karl-Alfred) är fortfarande en av de mest spektakulära passagerna, eftersom den är förlorad i tomrummet och klipporna på en höjd av 528 m. Slutligen når du byn Nocellemed sin kyrka och sin fantastiska udde, mitt i ett landskap som välsignats av gudarna... Trappor kantade av låga stenmurar, frodig medelhavsvegetation, överdådiga landskap som du kan beundra från utsiktsplatsen på kyrktorget... I Nocelleär du redo att lyfta som Ikaros mot molnen! Tiden verkar stå stilla i denna bilfria by.
Nedanför ligger staden Positano med sina vackra, färgglada hus som klamrar sig fast vid sidan av klippan och slingrar sig upp och ner för trapporna till havet. Du kan förlänga promenaden ända till Arienzos strand för ett dopp och till och med ända till Positanos centrum. Det är en höjdskillnad på 580 m och ca 1.700 trappsteg att ta sig nedför, men utsikten är magnifik hela vägen!

En legendarisk kustlinje
Den naturliga skönheten med klippor som stupar rakt ner i Tyrrenska havet och det rika kulturarvet och arkitekturen med orörda byar på bergstoppar och kuststäder som följer den branta topografin har inspirerat många konstnärer och personligheter. Det är en legendarisk plats som nu är en favorit bland resenärer: "Sommaren är skön om man inte behöver arbeta, och särskilt om man har en villa i Positano och en strandremsa där ingen vistas", skrev den italienska författaren Giulia Ciarapica. vi tar hennes ord för det!

hur man tar sig dit positano kan nås med bil (A3 och sedan N163 från Neapel), buss (från Sorrento eller Salerno) eller färja från Neapel, Sorrento, Salerno, Capri eller Amalfi.
Bästa tiden på året tillgänglig året runt (sommaren är ofta för varm).
råd, utrustning	 glöm inte dina solglasögon!
MER INFORMATIONsorrento.it/sentier-des-dieux-randonnee-en-cote-amalfitaine/
SMAKER FRÅN AMALFIKUSTENlimoncello, den klassiska drinken efter middagen på italienska restauranger, produceras i Kampanien, särskilt på Amalfikusten. Denna citronlikör tillverkas genom att man låter citronskal macerera i alkohol. Även om den tillverkas i stort sett överallt i Italien är det bara Sorentehalvön, Neapelbukten, Amalfi och Capri som kan göra anspråk på namnet limoncello. Smaken varierar beroende på vilken sorts citroner som används, och de från Amalfi är särskilt berömda!
Ruttbok Mamma Maria, av Serena Giuliano (Cherche-Midi, 2020). Sofia har lämnat Paris för att återvända till sin hemby på Amalfikusten. Hon njuter av de enkla nöjena på platsen, av myset på kaféterrassen Mamma Maria, där byns hjärta slår. En dag dyker inte gamle Franco upp som vanligt ... Vad är det som händer? En feelgood-roman att ta med sig på semestern.
Att ta sig längre bortregionen lämpar sig väl för vandring, och på Amalfikusten finns andra rutter som ofta är ganska ansträngande eftersom terrängen är brant. CAI-300-leden går från Sorrento till Salerno i 6 etapper.

N°34

gudarnas väg

Solnedgång över Vereda de Areeiro

Madeira

madeira

PT

Den atlantiska trädgården

Madeira ligger 600 km från Marockos kust och nästan 1 000 km sydväst om Lissabon och är ett favoritresmål för naturälskare och ett paradis för vandrare! lederna slingrar sig fram genom de primära Lauraceae-skogarna, som finns med på UNESCO:s världsarvslista, slingrar sig längs levadas, förbi vattenfall och upp till imponerande toppar och åsar.
Med ett nätverk av över 2 000 km gångstigar erbjuder detta "lilla Reunion" många möjligheter att upptäcka ön i all sin variation. Slutligen kan man stanna till i Funchals typiska byar och livliga gator och få en skön miljöomväxling. Och allt detta i ett klimat som är i det närmaste idealiskt året runt!

situation	Madeira, utanför Afrikas nordvästra kust
LÄNGD	4 olika vandringar på totalt 48 km (2.800 m stigning)
LÄNGD	4 dagar
Madeiras vandringsleder har olika svårighetsgrad, men de som presenteras här, som är särskilt symboliska, är fortfarande tillgängliga, även om vissa har en betydande höjdskillnad. se upp för korsningarna på levadas, och håll dig alltid vid sidan av klippväggen utan att luta dig mot säkerhetsbarriärerna, som ibland inte är särskilt väl förankrade. De som lider av svindel bör undvika vägen upp till Pico Ruivo.
DU KOMMER ATT ÄLSKA	- Den extraordinära frodigheten i lagerskogen - 360-gradersutsikten över havet och de taggiga topparna - De spektakulära vattenfallen som störtar ner i kristallklara laguner - Byarna med sina vackra azulejos och portugisiska atmosfär

Levada av de 25 fontänerna

11 km tur och retur
560 m D+ stigning
560 m av D-
4h

Detta är en av de levador på Madeira. även om den här vandringen ibland faller offer för sin egen framgång är den fortfarande ett av öns måste.
Bevattningskanalen stiger uppåt, omgiven av en särskilt tät vegetation som påminner om en riktig tropisk djungel. Efter några hundra meter kan man göra en kort avstickare för att beundra det fantastiska vattenfallet Levada do Riscosom störtar 100 meter ner från toppen av en klippa.
Efter detta storslagna skådespel går du tillbaka till huvudvägen för att upptäcka platsen för 25 fontes. En myriad av små källor och vattenfall, som sprutar ut ur klippväggen som pryds av ormbunkar och klätterväxter, faller ner i en klar pool och bildar en romantisk vattenridå. Promenaden kan förlängas med många vändningar, eller varför inte ansluta sig till en annan vandringsled.

Det är lätt att ta sig hit: det finns en parkeringsplats vid väg ER110, nära Sera-platån på öns västra del. Det är här du hittar ingången till leden, som är skyltad PR 6. Vi rekommenderar att du börjar tidigt för att undvika folkmassorna under högsäsong, men den här lättillgängliga vandringen, på en välutvecklad och säker levada, är ett bra sätt att komma igång.

En sen upptäckt!
Madeira har sin oskuld och skönhet att tacka för att den upptäcktes så sent. hur otroligt det än kan tyckas för oss idag, går dess födelseattest bara tillbaka till XVe århundradet. En ö som täcktes av en skog så tjock, så tät, att det krävdes flera år av upprepade bränder för att människan till slut skulle kunna bosätta sig där permanent. Sedan anlände Zarco. Den portugisiske upptäcktsresanden landsteg på ön Porto Santo 1419, innan han slutligen kastade ankar utanför huvudön Madeira 1420 och påbörjade koloniseringen av ön fem år senare.

14 km tur och retur
1.100 m D+ (lutning)
1 100 m av D-
7h30

Vereda do Areeiro (PR1)

PR 1 är en annan vandringsled som måste göras, och den förbinder öns tre högsta toppar på det bergsmassiv som ligger mitt på Madeira. Leden börjar vid Pico do Areeiropå 1 818 meters höjd. Man kommer dit via en slingrande väg, men redan från början kan man njuta av en fantastisk panoramautsikt. Promenaden är inte lätt: lutningen är inte obetydlig och backarna är mycket branta. Men vilken utsikt! Den ena vyn efter den andra av spetsiga toppar och branta klippor, ofta med utsikt över ett molnhav eller ibland ända ut till havet. Tunnelpassagerna är roliga. Leden följer konturerna av Pico do Cidrão och Pico do Gato via en serie ibland svindlande trappsteg, innan man når fram till Pico das Torres (1.851 meters höjd). Den här gången är vegetationen glesare och lagerskogen har gett vika för en hög hedmark där det finns några fåglar som är typiska för Makaronesien.
Vi fortsätter längs denna slingrande stig för att klättra upp mot tillflyktsort Pico Ruivooch kommer fram till den imponerande klippformationen Homen em pé (bokstavligen "den stående mannen"), som på ett effektivt sätt framkallar en mänsklig form. Vi närmar oss toppen av ön och belöningen i form av den slutliga panoramautsikten är lika hög, 1.861 m över Atlanten. Det bästa sättet att undvika folkmassorna är att ge sig av tidigt.

Levada de Caldeirão Verde

MADÈRE

levadorna, ett nätverk av vandringsleder över 2.000 km långt!
Sydkusten är torr och solig och sluttar mjukt uppåt över terrasserade fält. Detta står i skarp kontrast till den norra delen, som är brantare och fuktigare eftersom den är utsatt för de förhärskande vindarna. detta geografiska särdrag fick de portugisiska kolonisatörerna att gräva hundratals kilometer kanaler (så kallade levadas) för att transportera vatten från bergstopparna till fälten. ett system som i stort sett är unikt i världen.
Totalt finns det nästan 2.150 km levadorinklusive 40 km tunnlar, förvaltas antingen av staten eller av lokala myndigheter. För cirka fyrtio år sedan beslutade man att organisera fritidsvandringar längs dessa levadorna. Från och med då var det bara att följa dessa fridfulla bäckar för att njuta av dagar av vild vandring. Om man inte medvetet väljer att korsa dem på hög höjd kan man ta sig runt hela ön med liten eller ingen höjdskillnad. framgångarna var så stora att dessa rutter nu är listade och markerade efter svårighetsgrad. Vandringsentusiaster som omges av hisnande landskap och Madeiras färgsprakande blommor kommer att ha svårt att komma ner på jorden igen!

7 km tur och retur
300 m D+ stigning
300 m av D-
3h

Ponta de São Louranço (PR8)

Bege dig till öns östra ände. Här ligger são Louranço-punkten står i kontrast till grönskan på levadorna och lagerskogen: här är klippan nästan bar och avslöjar ett brett spektrum av färger på de robusta klipporna, med ränder av mineraler som avslöjar geologiska strata och områdets eruptiva förflutna.
Den korta, väl markerade stigen, Vereda da Ponta de São Lourençoutforskar halvön, som har smeknamnet "Madeiras drakes svans", eftersom dess grova form och konturer påminner om det legendariska djuret. Öns vulkaniska ursprung känns här mer än någon annanstans, i detta landskap som skulpterats av jordens och elementens nycker.
Den magnifika abra Bay uppenbarar sig snabbt, följt av en rad utsiktspunkter med utsikt över klipporna och havet, från udden Vista till Castello. Stigen, som alltid är väl markerad och ganska säker, leder sedan ner till slutet av halvön, så långt som till furado-punkten på öns spets. På toppen, 120 m över havet, kan man se holmarna Cevada och Farol, där den symboliska vita fyren står.
På vägen tillbaka kan du njuta av en trevlig paus på Casa do Sardinha eller ta en simtur på den magnifika stranden i närheten.

Ponta de São Louranço

16 km tur och retur
1 265 m av D+ (lutning)
7h

Levada do Caldeirão
Verde

La Levada do Caldeirão Verdeeller "den gröna kitteln" på franska, tar oss längs en av de vackraste stigarna på ön. Den erbjuder en hisnande utsikt över staden São Jorge och de imponerande bergen som omger den, men framför allt är det ett hav av grönska. den rikliga växtligheten ger dig känslan av att befinna dig mitt i en riktig djungel. Det är en festival av lagerblad och trädormbunkar, som punkteras av vattenfall och fantastiska raviner. Det finns också tunnlar där det är bäst att ha en bra ficklampa och vara försiktig så att du inte stöter på någon: de är inte särskilt höga! Den levadalevada är ganska smal och följer till största delen en klippa (med några knepiga, säkra passager). Dimman, som ofta är närvarande, kan kasta en mystisk aura över området och få det att se ut som ett orientaliskt tryck.
Rutten börjar framför Casa das Queimadassom med sitt halmtak och röda korsvirke markerar ingången till skogsparken. Här är lagerträden särskilt rika på biologisk mångfald, med exemplar avOcotea foetenshundra år gammal ljung Picconia excelsaoch blåbär från Madeira (Vaccinium padifolium)(Vaccinium padifolium), typiska för denna exceptionella naturmiljö som finns med på UNESCO:s världsarvslista. Ginst, hortensia, rhododendron (blommar i februari-mars), Madeira viperina (höga kluster av lila blommor), agapanthus... pryder också denna stig, en fröjd för blivande botanister, fotografer och vandrare i allmänhet!
Den sista belöningen är ett imponerande vattenfall, den berömda gröna kitteln, som störtar ner i en kristallklar pool. Om du vill ta ett uppfriskande dopp i vattnet finns det gott om möjligheter att bada.

De som fortfarande vill ha mer kan fortsätta till Caldeirão do Inferno, en av de mest spektakulära vandringarna som någonsin registrerats. Räkna med 2 timmar extra tur och retur. En av de mest fascinerande levadavandringarna på ön!
Var försiktig på denna variant, där stigen är mer exponerad och kan vara hal.

Att ta sig ditdet finns flera flygbolag som flyger mellan Frankrike och Madeira. En direktflygning från Paris till Funchal tar mellan 3? och 4 timmar.
Bästa tiden på åretmadeira är en ö där det är fint väder nästan året runt. Vid vädretvid kusten ligger temperaturen mellan 13 och 20°C på vintern och mellan 15 och 26°C på sommaren, men den kan sjunka betydligt i bergen i det inre av ön. Undvik de regniga månaderna oktober, november, december och januari.
råd, utrustningäven om klimatet är milt bör du ta med varma kläder och en vattentät, vindtät jacka för vandringar på hög höjd. För tunnlarna på vissa rutter, kom ihåg att ta med en ficklampa (eller åtminstone en mobiltelefon med ficklampa!).
Boende på Madeiramadeira erbjuder ett brett utbud av boende för vandrare. Gästhus, bed and breakfast, boende på bondgårdar (quintas), boutiquehotell eller stora hotellkomplex... det finns något som passar nästan alla budgetar och smaker.
mER INFORMATIONwalkmeguide.com visitmadera.pt
vägbokMadeira: En trädgård under passadvindarnaanne Caufriez (Transboréal, 2018). En känslig berättelse som tar en skarp blick på ögruppen Madeira och dess historia, dess naturliga skönhet och arv, men också dess komplexa historia, vid korsningen av stora imperier, ett land med piratverksamhet och slaveri.
Att gå vidaremadeira erbjuder ett stort utbud av vandringsmöjligheter. walkmeguide.com är den referenssajt i ämnet. Här listas ett femtiotal vandringar enligt olika kriterier: avstånd, svårighetsgrad och typ (tur och retur eller slinga). Välj bara de filter du vill ha för att hitta den promenad som passar dig bäst. Det är mycket, mycket bra gjort, och du kan också ladda ner applikationen (mot en avgift) till din smartphone. GPS, säkerhetsinstruktioner, åsikter och råd från andra vandrare, väder på din resväg... omöjligt att konkurrera med! Du kan också prova att korsa hela ön på 7 eller 8 dagar.

N°35

DEN ATLANTISKA TRÄDGÅRDEN

Norrsken över byn Reine

Lofoten-öarna

NORGE

NEJ

Nordisk förtrollning

Med sina klippiga toppar som sträcker sig mot himlen är Lofotenöarna en värld för sig, precis i utkanten av Europa. Landskapets majestät, fjordarnas oändliga skönhet, vattnets häpnadsväckande färg, strändernas längd, charmen med fiskarnas hyddor på styltor (rorbuer) och rorbuer)... Landskapets storslagenhet och dess uppenbara renhet gör denna skärgård till ett eftertraktat vandringsmål. Svala vindar, betande får, havet som kluckar vid stigens fot, droppande vattenfall... Det är en fröjd att vandra under sådana förhållanden! Faktum kvarstår att vi befinner oss ovanför polcirkeln och att promenera här är inte som att promenera längs Canal du Midi. här är ett urval av de bästa promenaderna att göra i Lofoten.

situation	Lofotens ögrupp; nordvästra Norge
LÄNGD	Flera dagars vandring
VARAKTIGHET	4 dagars vandring
Svårighetsgraden på lederna på Lofoten varierar kraftigt. på varje ö kan du utforska toppar som är över 1 000 meter höga, i teknisk terräng och branta sluttningar. det finns få vägvisare och stigarna går rakt nerför sluttningen. det är långt mellan kostigarna och det är i princip omöjligt att göra flerdagars turer. Lofoten är perfekt för en rad dagsvandringar, varvat med korta nätter i en rorbuden berömda röda fiskarstugan. Lättare rutter, till den vita sandstranden i Kvalvika eller längs kuststigen som börjar från Nusfjord, kommer att glädja hela familjen.
DU KOMMER ATT ÄLSKA	- De spetsiga topparna mellan himmel och hav - De vita sandstränderna och det gröna, smaragdgröna, azurblå och turkosa vattnet... värdigt Karibien - De små byarna med sina rorbuer som ligger inbäddade mellan topparna - Flygvägar med öppna horisonter

Typiska fiskarhus i Reine

4,5 km slinga
450 m lutning
4h

Från Reine till Bringen

Vi befinner oss på Moskenesøyaden sydligaste av Lofotenöarna, och den mest populära bland turister under högsommaren. Ett landskap som förstoras av bergen som höjer sig över vattnet och bildar en naturlig, majestätisk och ibland sträng bakgrund. Här är växtligheten reducerad till några skogsdungar vid foten av klipporna, trädgårdar runt husen och, överallt på sommaren, klumpar av vilda lupiner. mer än någon annanstans är byarna byggda på styltor, balanserade på några få klippor. Moskenesøya är skönhet i sitt råa tillstånd.
Cirka 5 km söder om Hamnøy säger vissa norrmän att Reine är den vackraste byn i Norge! Platsen är verkligen magnifik och landskapet "en kunglig juvelask"! Byn ligger utspridd på flera halvöar och överblickas av höga, branta berg. Det är en underbar harmoni mellan hav och berg, som du kan beundra ännu mer om du får lite höjd på den här vandringen till Reinebringenen av de mest berömda utsiktsplatserna i Lofoten.
Från den 448 meter höga toppen har man utsikt över byn Reine, dess fjordar och dess rorbuer rorbuer. Även om den slutliga höjden är blygsam är klättringen brant och ibland hal. Efter starten kommer stigen ut ur buskarna och stiger till botten av dalen innan den snabbt förgrenar sig för att nå toppen: den magiska utsikten sträcker sig över de vassa topparna i Kjerkfjorden. Trappor har lagts ut och bänkar finns att vila på under klättringen. Vi rekommenderar att du ger dig iväg i torrt väder: vissa avsnitt är förrädiska i regn.

LOFOTENÖARNA

7 km slinga
543 m stigning
3h

Från Kvalvika till toppen av Ryten

Ett annat Lofoten-måste-se, igen på Moskenesøya,denna vandring tar dig till ett av skärgårdens mest emblematiska landskap: den enorma stranden Kvalvikas strandden enorma stranden i Kvalvika, toppad av branta klippor, där de smaragdgröna vågorna slår mot den vita sanden. En himmelsk miljö som för det mesta sveps bort av en sval bris!
Leden får en mjuk start vid Fredvangskolans parkering, varifrån du snart hittar rätt väg i lätt terräng genom klippor och kullar. Du passerar Einangsvannetsom bevakas av några fridfulla får. Snart har du utsikt över en annan sjö, Forsvatnetdär stigen delar sig. Vi väljer sedan att klättra upp till toppen av Rytendär det finns flera stigar. Den mest spektakulära går längs kanten av klippan, men det är också den farligaste. I vilket fall som helst är utsikten från toppen fantastisk: havet skymtar mellan de branta sluttningarna.
Du kan sedan ta en lugn promenad ner till stranden vid Kvalvika stranddär de mer orädda (och framför allt de mindre frusna!) kan ta ett dopp innan de återvänder till utgångspunkten.

vi litar på torsk
Torsk (cod, på engelska) har utnyttjats sedan XIe århundradet, inte bara för sina näringsmässiga kvaliteter utan också för alla de tillämpningar som härrör från den. Leverolja, som en gång användes för belysning, ordinerades för att bekämpa rakitis och användes också... för att impregnera kläder. Torskrom, saltad och sötad, används för att göra den lokala kaviaren, en typ av tarama.lofoten är fortfarande den mest kända regionen för produktion av stockfisch. Denna teknik för torkning av torsk utomhus innebär att fisken rensas så snart den fångats och sedan hängs upp i stjärten på trätrallar utomhus i solsken under fyra månader. Därefter "mognar" den i en torr och ventilerad källare.på så sätt förlorar fisken 70 % av sin vikt i vatten, men behåller sina näringsmässiga egenskaper och sin smak, och har dessutom en lång hållbarhetstid!

Utsikt från Rytens topp över Kvalvika strand

Himmeltinden

7,5 km tur och retur
d+ 960 m
5h

Vestvågøyavestvågøya, den största av Lofotenöarna efter Austvågøya, domineras av Himmeltinden-massivet. Höga berg som störtar ner i fjordarna, en handfull fiskebyar, vita sandstränder, frodiga gröna betesmarker som betas av får och getter: det är dessa landskap som utgör den arketypiska, kvintessentiella Lofoten. Den här vandringen, som också är baserad på en torr bestigning, tar dig till toppen.
Det finns flera möjliga startpunkter, men den vackra stranden vidHauklandmed sin vita sand och turkosa vatten, sätter redan stämningen. Det är en lugn start, på en gammal väg som stiger svagt och redan erbjuder en fantastisk utsikt över havet och klipporna.
I höjd med ett stort stenblock tar du sedan en stig som den här gången klättrar rakt upp till toppen. Den är väl markerad, i jämn lutning och i en terräng som inte är alltför svår. man måste ändå ta i ordentligt för att nå den första toppen på 931 meters höjd. Det är en inbjudande plats att stanna upp och fundera på, med en picknickplats och en hisnande utsikt. Havet är smaragdgrönt, stränderna iUttakleiv och Haukland sträcker ut sig nedanför. Det är helt otroligt att njuta av ett sådant landskap på den här breddgraden. På andra sidan av Nappstraumensträcker sig Lofotens klippiga yta västerut. De modigaste tar sig upp till den riktiga toppen, 30 meter högre, som toppas av en radar. Sedan är det bara att ta sig ner från denna vackra topp, en av de enklaste "900 m höga" att bestiga på Lofoten, samtidigt som man kan njuta av vägen och panoramat.

Malströmmen är också ett litterärt monster
Vattnen utanför Lofoten är kända för sina våldsamma strömmar. Förr i tiden hemsöktes sjömännen av Moskstraumen. Denna malström är en fruktansvärd havsvirvel som är orsaken till många skeppsbrott. I sin roman Tjugotusen Leagues Under Havet, Gör inte Jules Verne Nautilus försvinna utanför Lofotens kust? Edgar Poe framkallar också denna oceaniska kraft i A Descent into the Maelstrom.

5,7 km tur och retur
450 m D+ (lutning)
450 m D-
3h

Værøy

Den allra sydligaste delen av Lofoten, Værøy är till stor del fristående från resten av skärgården. Det tar 1? timmar med färja från Moskenes och 5 timmar från Bødo. Denna avlägsenhet bevarar ön från översvämningen av turister, vilket gör den till en sann fristad för fred. landskapet är inte mindre imponerande, med höga klippor som störtar ner i havet. Dessutom är ön, precis som sin granne Røst, hem för kolonier av sjöfåglar, de största i hela Norge (särskilt Røst). Älskare av våra fjädrade vänner kommer att bli glada: lunnefåglar, skarvar, sillgrisslor, måsar och ejdrar kan alla ses här.
Till skillnad från många andra platser på Lofoten är lederna här perfekt markerade och skyltade. det finns många möjligheter, eftersom ön kan besökas helt till fots.
Bland annat den här vandringen till en spektakulär topp: Håheia (438 m över havet). Det är den näst högsta toppen på ön och toppas av en FN-radar, det enda spåret av civilisation på vägen, och erbjuder en panoramautsikt som, om himlen är klar, gör att du kan beundra så långt som Svartisen-glaciären, 120 km bort på det norska fastlandet! Vandringen till denna punkt bjuder på ett öppet landskap och en imponerande horisont. Rutten är inte svår. Du kan också ta en kort förlängning till den närliggande toppen Hornet.

hur man tar sig dit färjan Moskenes-Bodø (torghatten-nord.no) erbjuder mellan 2 och 8 överfarter per dag, beroende på säsong, året runt (varaktighet: 3 h 45). Den berömda Kustekspressen: (hurtigruten.no) gör flera stopp i Lofoten. För att ta sig runt mellan öarna (som alla är sammanlänkade med broar eller tunnlar) är bilar och husbilar ofta att föredra, men bussnätet är mycket bra och cykling kan också vara ett bra sätt att ta sig runt mellan vandringarna.
Bästa perioden På dessa breddgrader växlar vädret utan förvarning.sommaren är den bästa tiden för vandring, då man kan dra nytta av midnattssolen och de mildare temperaturerna. Ändå kan vinden ibland blåsa huvudet av en viking och termometern kan sjunka till svindlande höjder... Det är inte ovanligt att det snöar på topparna mitt i sommaren.
råd, utrustning	 från den 25 maj till den 17 juli går solen aldrig ner på Lofoten. Även om skådespelet av detta ljussken på de taggiga topparna är av sällsynt skönhet (fram till slutet av augusti), är det inte utan problem för campare som vill få några timmars sömn. polardagen följs ofta av en sömnlös natt!för att undvika detta, glöm inte din ögonbindel. Och glöm inte ett tjockt lager ull (eller till och med 2 eller 3!), en vindjacka och en vattentät jacka.
BoendeRorbu, den traditionella fiskarstugan, byggd av trä vid vattenbrynet, ofta på pålar, är fortfarande det mest typiska boendet. Här välkomnas seglare från när och fjärran under den stora fiskesäsongen, från februari till april. På sommaren hyrs de ut till turister, som njuter av öarnas äkthet.lugn och ro och en intim atmosfär garanteras. Varning: rorbuerna rorbu är dyr. Annars finns det flera välutrustade campingplatser till rimliga priser. Bokning är nödvändig.
mER INFORMATIONrando-lofoten.net : skapad av en fransman med en passion för vandring och Lofotenöarna, listar denna webbplats cirka hundra vandringsleder i skärgården. mycket omfattandednt.no/lofoten : den norska vandringsföreningen.
Bok med rutter De osynligaav Roy Jacobsen (Gallimard, 2017). Handlingen i denna roman, med sitt subtila och poetiska berättande, utspelar sig på en liten ö i Nordnorge. En familj med barn tvingas leva med elementen, mellan fiske, stormar och fattigdom.
Längre bortde större och grönare grannöarna Vesterålen är inte lika imponerande som sina systrar i söder, men landskapet är ändå magnifikt. Ännu längre norrut ligger Senja, Norges näst största ö, som är riktigt "vild" med bara 8 000 invånare. En dröm för en ensamvarg!

N°36

Bledsjön

Juliana Trail

SLOVENIEN

SLO

De autentiska slovenska bergen

Slovenien ligger i korsningen mellan Balkan, Centraleuropa och Västeuropa och är ett av de minsta länderna i Europa. Det är ett litet land, men ett land som erbjuder sublima landskap i en oförstörd miljö, där skogar, berg, sjöar, floder, vattenfall, bäckar och grottor blandas harmoniskt. I de julianska alperna är Triglav nationalpark platsen att vara på, med sina magnifika toppar och alpina flora och fauna, där du ibland kan finna dig själv ensam i världen. Juliana Trail låter dig upptäcka dessa slovenska berg, med sina taggiga toppar som erbjuder vykortsvyer, samtidigt som gröna, bukoliska dalar är stolta över sin plats. Färgerna exploderar vid Bledsjön och Bohinjsjön, medan floden Sočas blågröna färg är värdig en saga. Ett litet land med stor dragningskraft!

plats	Triglav nationalpark, Juliska alperna
LÄNGD	95,5 km (93,5 km utan besök i Tolmin Gorge) 1.915 m D+ 1.526 m D-
VARAKTIGHET	5 dagar
En relativt lättillgänglig led som låter dig upptäcka de julianska alperna och Triglav nationalpark. Den är väl markerad och skyltad och har få tekniska svårigheter. lutningen är fortfarande rimlig.
VAD DU KOMMER ATT GILLA	- Upptäcka ett oförstört bergslandskap - Autentiska byar med sina traditionella sädesmagasin - Sjöar och floder med turkosblått vatten

Bohinjsjön

21 km
d+ 886 m
102 m av D-
6h40

Från Bled till Goreljek-Pokljuka

Bara 50 km från Ljubljana ligger sjön Bled är landets landets vykort. Det är en glaciärsjö som anses vara en av de vackraste i världen och i dess hjärta ligger en söt ö (den enda i landet!), toppad av en pittoresk kyrka som gör den så speciell. Bled och dess sjö domineras av ett över 1 000 år gammalt slott som står stolt på en 130 meter hög klippa och erbjuder en helt magisk inramning för vår avresa. Det är lätt att förstå varför kamrat Tito hade ett sommarresidens här, som nu har omvandlats till ett hotell.
Efter ett dopp i sjön, om vädret tillåter, åker vi längs dess stränder ett tag innan vi klättrar upp för Pokljuas sluttningar. Du kan stanna till i den pittoreska byn Gorjekänd för sina klockfabriker, med en fin utsikt över Bled nedanför och Karavanke-topparna i fjärran.
Leden blir sedan mer teknisk innan den går in i pokljuka-ravinen. Den går till och med in i en imponerande grotta med tre naturliga fönster. du klättrar ett tag innan stigen blir mildare och du når de stora, gröna betesmarkerna på pokljuka-platån. Detta mjuka, öppna landskap i triglav nationalpark kan påminna vissa människor om Vercors-platån.
Vi korsar fridfulla betesmarker och stöter på ett antal gårdar som producerar lokala ostar, som är mycket välrenommerade och ett nöje att smaka på vägen. Vi stannar till i den lilla byn Goreljekinte långt från platsen för den årliga världscupen i skidskytte.

21,6 km
280 m D+ stigning
1.005 m D-
4h40

Från Goreljek till Stara Fužina

Fortfarande på pokljuka platånplatån korsar leden torvmossen goreljek torvmosse torvmossen (några ankbrädor gör det lättare att ta sig över), sedan Spodnji Goreljek innan den försiktigt går ner till en rad små byar och byar i den övre dalen av Bohinj-dalen. De har alla behållit sin charm från förr, med sina spannmålsmagasin och traditionella hus. Lite längre fram når du en fantastisk utsiktspunkt som heter Vodnikov Razglednik med sjön i bakgrunden och topparna som speglar sig i den.
Vi korsar mjuka ängar, alltid bevakade av Triglav, platsens herre, och fridfulla byar där det fortfarande finns många ostgårdar, innan vi nårStara Fužinamed utsikt mot bohinjsjön.Denna glaciärsjö, 4 km lång och 1 km bred, är ett litet paradis med skimrande berg som speglas i vatten som ibland är blått, ibland smaragdgrönt.

Tolmins ravin

14,6 km
104 m D+ stigning
152 m D-
2h30

2 km
1h30

Från Stara Fužina till Tolmin via Most na Soči

Här är en lätt dag med en twist, eftersom vi föreslår att vi kortar ner vandringen med en kort tågresa för att undvika en mer ansträngande del. Vi börjar med att gå till sjöns stränder från Triglav National Park Center i Bohinj / Stara Fužina. Leden korsar sedan vackra ängar som domineras av berg. Sedan når du Bohinjska Bistrica där du kan ta tåget (efter en välkommen lunchpaus!) till Most na Soči.
När vi anländer till byn efter en kort timmes resa, ger vi oss av igen längs kanten av en reservoar på en stig med panoramautsikt. Efter några bukoliska kilometer kan du dra nytta av den sena eftermiddagen för att utforska den magnifikatolmin-klyftan.

Tolmin: smaragdgröna klyftor
Tolmins klyftor är ett måste: platsen är imponerande, vattnet är otroligt turkosblått. En riktig biografuppsättning, vild men lätt att komma åt med sin väl underhållna stig. Du kan klättra upp till svindlande utsiktspunkter och korsa den passande namnet Devil's Bridge (där, enligt legenden, den Onde kastade sig, bara för att försvinna i avgrunden nedanför): detta är utan tvekan en av de vackraste platserna i Slovenien. Stigen runt denna spektakulära klyfta är drygt 2 km lång (räkna med ca 1? timme).

JULIANA TRAIL

16,1 km
125 m D+ (lutning)
77 m D-
3h50

Från Tolmin till Kobarid

Detta är ytterligare en lätt, mycket svagt kuperad sträcka som följer den bäst exponerade sidan av Soča, "smaragdfloden", genom vackra byar till den historiska staden Kobarid.
Vi börjar framför landningsplatsen för skärmflygning - Kobala nad Tolminomdär man vid bra väder kan se upp till hundra skärmflygare landa efter att ha flugit över alptopparna. vi fortsätter längs Soča, som är fridfull på den här sträckan. Stigen, som går mellan ängar och blygsamma skogar, och genom de charmiga byarna Gabrje och Volarjeär verkligen lätt och trevlig. À Seliščekorsar du den lilla Volarja-floden, som forsar ut under Krn. Inte långt därifrån ligger Sloveniens högsta och vackraste vattenfall, strax uppströms från leden. Vi går sedan genom skogen på en romantisk stig, ofta kantad av låga mossbeklädda murar, till Kobariden liten stad som var skådeplats för en av de blodigaste striderna under första världskriget. Det lokala museet ger en bättre förståelse för de tragiska timmarna då italienarna ställdes mot de österrikisk-ungerska styrkorna. 360 graders utsikten över Soča-dalen är hisnande!

Kranjska Gora

Klättring på Triglav, ett bra komplement till Juliana Trail
Denna kalkstenstopp är ett nationellt emblem som till och med finns med på landets flagga och är en kombination av krön och åsar som genomborrar himlen. Hedningarna trodde att det var hemvist för en trehövdad gud, därav namnet Triglav, som bokstavligen betyder "tre huvuden".de första som besteg berget var fyra lokalbor från Bohinj-regionen, däribland en tysk, den 26 augusti 1778 - efter att Balthasar Hacquet från Bretagne hade misslyckats med sitt försök året innan. I Slovenien sägs det att en god sloven bör bestiga den minst en gång i livet! Den kan bestigas från flera platser längs Juliana Trail, bland annat Kranjska Gora och Bled. Även om utflykten inte riktigt är bergsklättring när snön har försvunnit, kräver den säker fot och ett bra huvud för höjder. Vissa passager ligger på bergssidor och är utrustade med ledstänger.

20,2 km
412 m D+ stigning
198 m D-
6h

Från Kobarid till Bovec

Så snart du lämnar Kobarid lämnar du dess bukoliska atmosfär bakom dig och beger dig till de tuffa bergen runt Trnovo.
Leden följer Soča-klyftans taggiga relief och följer dess mest pittoreska och vilda stränder. Moder Natur har skapat ett av sina mästerverk här. Inte undra på att vissa scener från Narnias värld filmades längs denna flod, som är lika fantastisk som den är turbulent. Raviner och vattenfall ger denna plats dess magiska karaktär. Området är mycket populärt bland kajakpaddlare och, i de övre delarna mellan Trnovo och Boka-vattenfallet, bland forsränningsentusiaster. Detta innebär att man går på mycket mer tekniska stigar. Det är en fysisk etapp.
Ovanför Bokasträcker sig dalen över en bred bassäng och du kan njuta av utsikten över flera toppar och naturligtvis Triglav, i slutet. I slutet av etappen leder en liten väg lugnt och stilla via byn Čezsoča till Bovecsloveniens huvudstad för utomhusaktiviteter.

Att ta sig till Bledbled har två järnvägsstationer: Lesce-Bled (på den internationella linjen från München till Istanbul) ligger 4 km från centrum, dit man sedan kan ta sig med buss eller till fots längs en säker väg. Bled Jezero (på linjen Villach - Jesenice - Nova Gorica - Koper eller Gorizia) ligger 1,5 km från centrum. Ljubljana Jože Pučnik Airport (Brnik) ligger 36 km (buss) från centrum.
Bästa periodenmars till november. Den genomsnittliga höjden innebär att du kan komma dit tidigt för en alpin tur.
Boendedet finns ett brett utbud av boende på eller nära rutten. Gästhus, små pittoreska hotell, stugor, refuger, ovanliga bostäder och campingplatser finns alla tillgängliga, och det är fullt möjligt att variera typen av boende längs rutten.en lista finns på den slovenska turistbyråns webbplats: slovenia.info/sv/stories/juliana-trail-en-långdistans-vandringsled
FavoritrestaurangerHisa Polonka:Gregorčičeva ulica 1, i Kobarid. Kobarid är känt som en av Sloveniens gastronomiska huvudstäder, och bland de många bra adresserna är den här ett måste. Mat och vin kombineras på ett perfekt sätt och de lokala råvarorna är utmärkta. Till efterrätt måste man prova štrukeljen slags omelett fylld med valnötter, sultanrussin, kakao och rom, göra susen!
mer infoslovenia-outdoor.com/sv/juliana-trail_sv/ : den här applikationen (Juliana Trail) gör det enkelt att följa rutten.
sv.pzs.si webbplatsen för Sloveniens alpina förening (Planinska Zveza Slovenije), som har 285 alpina klubbar och förvaltar 178 bergsstugor och bivacker, är mycket välgjord. Den visar vilka leder som är tillgängliga och vilka som inte är det, beroende på din nivå, anger priset för rum i bergsstugor, varnar för riskerna och ger råd om utrustning och beteende.
ruttbokDen slovenska sommarenden slovenska sommaren, en roman av Clément Bénech (Flammarion, 2013), berättar om ett pars omtumlande semester när deras förhållande börjar vackla. Vi hoppas att du får en bättre tid än de hade i Slovenien, men denna subtila och roliga bok får dig också att känna landets charm.
gå vidarejuliana Trail i sin helhet erbjuder 16 etapper på 280 km, vilket kan reduceras till ett dussin dagar. Den utgör en slinga runt de julianska alperna, med en kort passage genom Italien. En underbar resa som vi rekommenderar!

N°38

Utsikt över Alpstein

På väg till
till Alpine Panorama

SCHWEIZ

Vykort Schweiz

Hela rutten Alpine Panorama går genom Schweiz och förbinder Bodensjön med Genèvesjön. Ett fantastiskt skådespel och en idyllisk miljö. Här bjuder vi in dig att upptäcka den första delen genom Appenzell och vid foten av berget Säntis. Det är en brant men lättillgänglig väg som erbjuder spektakulära vyer över Alperna - men också över sjöarna, Jura och den schweiziska platån. prydliga små bondgårdar klamrar sig fast vid sluttningarna på grönskande ängar, floderna porlar förbi och i djupet av dalgångarna radar byarna upp sina vackra chalets. Det är ett Schweiz som på ett vykort!

plats	Apenzell, St. Gallen
LÄNGD	78 km (3.400 m D+)
VARAKTIGHET	5 dagar
Etapperna är ganska branta, men välbalanserade, och terrängen är ganska lätt, på väl markerade och utvecklade bergsstigar. Det är en ren njutning att vandra och njuta av landskapet! Rutten är skyltad (skylt "3" på Alpine Panorama-leden)
DU KOMMER ATT ÄLSKA	- Panoramorna (naturligtvis!), verkligen överdådiga och rogivande - Vykort Schweiz med sina stugor, kor, frodiga gröna betesmarker och kristallklara sjöar

16,5 km
1130 m D+ (lutning)
610 m D-
6h

Från Rorschach till Trogen

Bodensee bodensjönkänd som Bodensee på tyska, är en av de största sjöarna i Centraleuropa och erbjuder en förtrollande miljö. Inbäddad mellan tre länderTysklandschweiz ochÖsterrikeomges den av majestätiska berg, pittoreska städer och orörd natur.
Dess stränder välkomnar våra första steg. Rorschachhamnstaden nära St Gallen, och dess populära strandpromenad, erbjuder ett trevligt förspel innan vi tar oss an de första backarna mot de mjuka gröna bergen som dominerar landskapet. En bra lutningsgrad redan, men en vandringsväg (stig), ofta på små vägar. Husen i dessa bergskvarter ligger på rad med sina vackra trädgårdar och hisnande utsikter. Så här klättrar du upp till wartensee slott innan man fortsätter på en stig som stiger stadigt genom gröna ängar och skogar som hämtade ur en barnbok. Överallt här känns det som om du har förflyttats till en målning från den romantiska eran.
Du når stationen Wienacht-Tobel stationstation, och sedan lite längre upp, Heidenvars hus återuppbyggdes i "Biedermeier"-stil, en variant av neoklassicism, efter en stor brand 1838 biedermeier-stil, en variant av neoklassicism. Heiden, som tidigare var en kurort, har behållit sitt stolta utseende och är också känt för sina vasslekurer (som sägs bota alla möjliga åkommor!), vars guldålder går tillbaka till 1800-talete århundradet (men praktiseras fortfarande idag). Den naturliga omgivningen är fantastisk: du vinner i höjd, utsikten över sjön och början av Alpstein blir ännu större.
Ansträngningen mildras av den stadiga sluttningen och landskapet i slutet av denna första etapp, i Trogen (uttalas "Trrrrogen", med ett rullande "r" om du frågar om vägen, annars förstår inte lokalbefolkningen dig!) Byn, som är byggd på en kulle vid foten av Gäbrisbyn, som är byggd på en kulle vid foten av Gäbris, har några intressanta fasader: överdådiga korsvirkeshus, robusta byggnader som tillhörde tidigare köpmän och bönder som måste ha varit mycket rika. Här är vi i hjärtat avAppenzell och de gröna vidderna som omger oss förebådar början på nästa etapp.

DEN ALPINA PANORAMALEDEN

14 km
580 m D+ stigning
705 m av D-
4h

I APPENZELLERLAND
Appenzeller-osten är en lika stor del av regionens identitet som de målade fasaderna, joddlandet och de traditionella dräkterna, som fortfarande ofta syns. Den produceras längs den alpina Panoramavägen, mellan kantonerna Appenzell Innerrhoden, Appenzell Ausserrhoden och delar av kantonerna St Gallen och Thurgau. De milda betesmarkerna här lämpar sig perfekt för produktion av god mjölkråvara, som utgör grunden för denna ost vars smak - som sägs vara den starkaste av alla schweiziska ostar - kommer från att den under minst tre månader har borstats med en saltlake gjord på bergsörter som kallas "sulz", vars recept fortfarande hålls hemligt idag. Den kan också avnjutas som fondue, till och med på sommaren!

Från Trogen till Appenzell

Denna andra etapp är ganska kort och lätt, med mjuka sluttningar och väl markerade stigar mitt i oklanderliga ängar: korna är fler. det här är ostlandet och Appenzeller är en av Schweiz mest berömda ostar. På toppen av dagens första stora kulle, som nås utan alltför stora svårigheter, ligger Hoechi Büche (1 130 m), ligger den första utsiktspunkten från vilken du kan beundra de lokala bergens Fenix, Säntis Säntis. Det är den högsta punkten i Alpsteinmassivet och visar upp sin imponerande silhuett. Den är inte så hög (2 502 m), men dess topp, som markeras av en antenn, sticker ut väl, och klippväggen som leder upp till den ser skarp ut.
Säntis vägleder oss hela dagen, när vi korsar detta gröna och mjuka berg som leder till Appenzell. Denna stora by ligger i Sitterdalen. Så vi kommer tillräckligt tidigt för att kunna njuta av den vackra stadskärnan, där varje fasad verkar konkurrera i originalitet och ta oss tillbaka till en annan era. Vi börjar med apoteket Löwen Drogerie med sina medicinalväxter målade runt fönstren, eller Buherre Hanisefs hus Buherre Hanisefs hus. Vår favorit är den extraordinära leksaks- och souvenirbutiken: fresker som för tankarna till barndomen och livet i Appenzell, trädgårdstomtar i massor och en nallebjörn på terrassen som blåser såpbubblor. Barn älskar det! Appenzell är ett land med bestående traditioner, och idag är det ett måste för alla som besöker Schweiz, med sin blandning av äkthet och turistklichéer.

Säntisbergen

16 km
1150 m D+ (lutning)
580 m av D-
5h30

Från Appenzell till Schwägalp

Efter en kväll i Appenzell Appenzellnär vi påbörjar vår tredje dags vandring upptäcker vi ett landskap som är lika mjukt som alltid, men mer bergigt. Från den lilla staden ger vi oss iväg på en lång klättring. Bergsbetesmarkerna tar definitivt över från skogarna och landskapet blir allt stenigare. Vi klättrar upp mot toppen av Kronberg (med andra ord "det krönta berget"), som löper parallellt med Säntis och vars kraft vi kan beundra under hela vandringen. Kalkstensklipporna är spektakulära.
Även om miljön är lite tuffare gör utformningen vandringen välkomnande: bergsrestaurangerna, med sina panoramaterrasser, avlöser varandra och inbjuder till pauser. Efter kapellet tillägnat Sankt Jakob, som är välkänt för pilgrimer eftersom det också är en av Schweiz viktigaste pilgrimsleder, når man toppen på åsen (på drygt 1 500 meters höjd, men i en mycket bergig miljö). Utsikten är naturligtvis spektakulär.
Dagens nedstigning, som är lite mer teknisk och brant genom pittoreska bergsbetesmarker, leder till Schwägalpvarifrån den imponerande linbanan klättrar upp för den norra sidan till toppen av Säntis. Denna etapp slutar vid foten av denna jätte. Vi rekommenderar att du bor på hotellet som är inbyggt i själva linbanestationen: platsen är en del av upptäckten. Vackra moderniserade rum, med ett spektakulärt burspråk med utsikt över berget, och inget ljud av stugorna som stiger mot himlen. Fantastiskt!

Appenzell

13 km
540 m D+ stigning
1.005 m D-
4h

Från Schwägalp till Stein

Efter en kväll i bergen ger vi oss av igen genom de alpina ängarna, högskogarna och myrarna som omger Schwägalpför att upptäcka NaturErlebnispark Schwägalp/Säntis. Ljudet av koklockor följer oss under större delen av dagen. Den smala silhuetten av Säntis, regionens landmärke, står fortfarande och vakar. Efter en lätt nedstigning till Lutertannenklättrar vi tillbaka upp till Risipassetett särskilt pittoreskt pass, men ett som måste förtjänas. Lutningen är stadig, men ansträngningen är inte obetydlig.
På toppen är utsikten fortfarande mycket tilltalande och en lång nedstigning genom gröna ängar tar oss 600 m ner innan vi landar på Steinen charmig by vid floden Thurs strand. Miljön är enkel och välkomnande, och utsikten över bergen är fortfarande hisnande. Här är vi i det tidigare grevskapet Toggenburg, nu kantonen St Gallen.

Vid foten av Säntis

18,5 kilometer
890 m D+ stigning
1 305 m av D-
6h

Sjön Walen

Från Stein till Amden

Den sista etappen, med nästan 1.000 meters stigning, är inte den lättaste, men än en gång verkar lutningen mildras av de regelbundna backarna. Från Steinstiger stigen upp bredvid en bäck, som forsar fram i kaskader och pooler ner i dalen. Du kommer sedan till breda alpina ängar som varvas med tallskogar och toppas av slående, taggiga toppar. I slutet av klättringen kommer Voder Höhi (1.536 m) en 360-graders utsikt över Glarusalperna, med imponerande 3.000 m i horisonten.
Den mjuka nedstigningen till Amdenden mjuka nedstigningen till Amden går, särskilt i början, på en enkel stig, sedan hittar vi en stig som, precis som föregående dag, leder ner genom ängarna och passerar nära de hus som ligger utspridda längs sluttningen.
När du når Amden kan du njuta av utsikten från terrassen på höjderna av orten med utsikt över sjön Walenmed ett och annat lokalt band. Livet verkar så fridfullt här, och det är ingen slump att Heidis legendariska äventyr i Johanna Spyris romaner utspelade sig i närheten!

att ta sig dit som nästan överallt i Schweiz har Rorschach och Amden en lättillgänglig CCF-tågstation.
Bästa perioden maj till oktober. Vissa avsnitt kan vara snötäckta i början av säsongen.
Boendedet finns ett brett utbud av boende längs rutten: hotell, bed & breakfast och campingplatser.
Favorit ADRESSAHotell-restaurang Traube :Marktgasse 7, 9050 Appenzell.läckra regionala rätter med en modern twist, som serveras i en trevlig trädgård på sommaren.
MER INFOmyswitzerland.com/sv/decouvrir/route/chemin-panorama-alpin
Vägbok johanna Spyris två romaner om den lilla flickan Heidi, som gavs ut 1880 och 1881, har blivit stora klassiker inom barnlitteraturen och har inspirerat till många derivatprodukter. Även om berättelsen inte exakt utspelar sig i Appenzell så finns atmosfären kvar! Heidi har också blivit en legendarisk figur för Schweiz och dess livsstil i bergen.
Längre bortschweiz stora nationalväg, Alpine Panorama Trail, omfattar totalt 510 km (och 17 800 m +!). Efter Rorschach, vid Bodensjön, Appenzell och Toggenburg, kan du fortsätta din upptäcktsfärd genom centrala Schweiz, Emmental, Schwarzenburg och Gruyère-regionerna, ända till Genèvesjöns Riviera, med slutstation i metropolen Genève.rutten korsar Pre-Alps, genom regioner som kännetecknas av osttillverkning, innan den avslutas i vingårdarna ovanför Genèvesjön.

N°39

Vandringen
vandring'Björn vandring

Fantastisk alpin show

Denna alpina vandring i hjärtat av Berner Alperna ger dig chansen att beundra den legendariska trion av topparna Eiger, Mönch och Jungfrau på nära håll, samtidigt som du mestadels följer enkla stigar genom pittoreska betesmarker till foten av glaciärerna. Höga berg för (nästan) alla!

situation	Kanton Bern
LÄNGD	82 km (6.000 m D+)
VARAKTIGHET	4 dagar
Ours vandring är tekniskt sett mycket lätt, eftersom den sker på mycket välutvecklade och väl underhållna stigar. Även de högsta partierna är ganska lätta, även om de kräver en viss erfarenhet och säkerhet. Fysiskt är dagarna krävande, med gångtider på mellan 6 och 9 timmar och ganska betydande kumulativa höjdskillnader. Du måste vara i god fysisk kondition. Skyltar och markeringar är felfria.
DU KOMMER ATT ÄLSKA	- Fantastiska vyer över den legendariska trion Eiger-Mönch-Jungfrau - Gå i Sherlock Holmes fotspår - Kom nära glaciärerna

GRINDELWALD
Om toppen (4 158 m) på denna bergsort i hjärtat av Jungfrau-regionen är Bernalpernas visitkort, är det framför allt tack vare järnvägsstationen på 3 454 m, den högsta i Europa! Det finns inget behov av att beskriva de flockar av besökare från hela världen som varje år kliver ombord på det lilla kugghjulståget, eller det hisnande skådespel som väntar dem... Tillsammans med Kleine Scheidegg och First är skidområdet det största i regionen (206 km).

Rosenlaui-glaciärens raviner

23 km
1.500 m D+ stigning
1.100 m av D-
7h50

Från Meiringen till Grindelwald

Meiringen är en liten stad som är typisk för de schweiziska Alperna. Välbyggda hus, mysiga stugor och vackra hotell välkomnar de många resenärer som kommer för att beundra de majestätiska topparna och njuta av charmen i Berner Alperna. Gatorna i Meiringen svävar också i skuggan av en viss Sherlock Holmes. Conan Doyles hjälte omkom när han föll ner i reichenbachfallenbara för att återuppstå i ett senare avsnitt! Karaktären har en egen staty, ett litet museum och fans som vallfärdar dit. De första kilometrarna av leden tar oss ända fram till dessa berömda vattenfall. Vi fortsätter genom bergsbetesmarkerna på platån iGschwantenmadplatån, som domineras av rosenlaui-glaciärenRosenlaui-glaciären glaciär och de imponerande sluttningarna av Wellhorn och Wetterhorn. Vi passerarhotell Rosenlaui, med sin nostalgiska charm, där man skulle kunna tro att doktor Watson hade dykt upp med sina resväskor, innan vi korsar glaciärklyftorna via några fantastiska träskmarker. Kontrasten mellan de bukoliska betesmarkerna där korna betar, som påminner om dem i berömda chokladkakor, och de majestätiska men branta, imponerande, nästan skrämmande murarna som tornar upp sig ovanför dem är slående.
Stigen, enkel och välmarkerad som alltid i Schweiz, klättrar försiktigt upp till grossesteige-passetpasset, på en höjd av nästan 2 000 m. Panoramat domineras av Eigers imponerande nordsida. Dessa 1 800 m klippor, alla i ett stycke, kommer att följa dig hela vägen ner, i en terräng som är lika lätt som någonsin. Återigen är det kontrasten mellan dessa lätta steg och de enorma topparna, ofta över 4 000 m höga. Vi dyker ner så långt som till Grindelwalden by som vetter mot de legendariska Eiger och Jungfrau, och som är helt dedikerad till turism, för att avrunda denna spektakulära första dag.

BJÖRNEN TREK

2O km
1.150 m D+ stigning
1.400 m D-
6h40

en björnvandring, utan björnar!
Bear Trek är den del av Via Alpina som går genom Berner Oberland och Berner Alperna. Om namnet för tankarna till ett djur är det framför allt kantonen och staden Bern, vars vapensköld pryds av en björn. Enligt legenden dödade stadens grundare, hertig Berthold V av Zähringen, en björn här och döpte staden efter djurets germanska namn "Bär". Björnen försvann dock helt från Schweiz 1904, även om några exemplar har setts till på senare år. Så du kan gå utan rädsla för totemdjuret på den här vandringen!

schweiz

Från Grindelwald till Lauterbrunnen

Vi gav oss av igen genom ängarna, befolkade av vackra kor, för att klättra upp till Kleinesteige. Stigen, som går genom mycket tillgänglig terräng som ibland till och med är asfalterad, är fortfarande bukolisk, kantad av blommor och grönska, men lutningen är brant. Trots sitt namn, som betyder "liten uppstigning" - medan gårdagens Grossesteige betyder "stor uppstigning" - är Kleinesteige väl värt ansträngningen och når en topp på över 2 000 meter.
Det är sant att det är lättare att nå Kleinesteige via vägen som går parallellt med rutten, eller till och med via järnvägen som man ibland stöter på, vilket gör att alla kan komma och beundra utsikten, men det finns många fördelar med att ta sig dit till fots: förutom att ta ett djupt andetag och känna bergets kraft och skönhet, gör rutten att man ännu mer kan beundra de jättar av sten och is som dominerar området. Vilket skådespel! Vid nästan varje steg fascineras du av majestätet hosEigerskönheten hos Jungfrauen "ung flicka" som är mer än 4 000 meter hög och består av tonvis med sten och is. När vi kommer fram till dagens högsta punkt får vi tillfälle att njuta av en typisk grillad korv, omgiven av de många turister som just har stigit av tåget, framför detta magnifika panorama.
Showen är inte över än: nedstigningen, nästan 1.000 m under havsytan, på en rutt som fortfarande är mycket lätt, erbjuder fortfarande spektakulära vyer med sina vattenfall och klippor. På nästan 800 meters höjd, i byn Lauterbrunnenkan du vara säker på att du kommer att ha svårt att släppa taget om känslorna. Vilken fantastisk panoramavandring! Att nå denna plats är att konfronteras med en bild av den renaste romantik.

Lauterbrunnen

22 km
2 000 m stigning D+
1 400 m av D-
9h

Från Lauterbrunnen till Griesalp

Vi visste det: efter den långa nedförsbacken föregående dag skulle det bli uppförsbacke. Vi lämnar Lauterbrunnen längs en liten väg som snart blir en stig i en brant sluttning. Vi klättrar under skogens tak till byn Mürrendär ett litet panoramatåg också stannar. Återigen har du en magisk utsikt över Eiger-Mönch-Jungfrauen av de mest imponerande klippväggarna i Alperna. Byn och dess vackra historiska stugor ger en ännu mer romantisk touch till denna passage.
Leden tar oss sedan till höjder som endast är tillgängliga för vandrare. De stora betesmarkerna i bergen är fortfarande översållade med isolerade stugor, men berget blir vildare ju högre upp man kommer. Stigen blir också stenigare.
En paus vid tillflyktsort Rotstockhüttepå 2.000 meters höjd är mycket välkommen. Från terrassen kan du beundra topparna Mönch, Jungfrau och Schilthorn och få en glimt av resten av rutten: en stig som klättrar ännu högre upp mot mineralhöjderna, där gräset har gett vika för klippan. du kan välja att halvera den här långa etappen och övernatta här, mitt uppe i bergen.
Vi återupptar stigningen för att nå Sefinenfurgge-passet, fortfarande på en stig som är perfekt utlagd mitt i denna miljö som flirtar med de höga bergen Sefinenfurgge-passet passet (2 612 m ö h) efter en ganska intensiv ansträngning. Lutningen är inte obetydlig.
En imponerande trappa som är byggd över en enorm rullstensås gör att du utan svårigheter kan ta dig ner och återvända till fäbodarna. Det är en bedrift att skapa en sådan rutt på den här höjden, men det är så mycket lättare för vandrare! Det är i en bukolisk atmosfär, med hjordar av kor och får, ängsblommor och färskt gräs, som du når byn Griesalpdär det vackra bergshotellet inbjuder dig att vila och kontemplera.

björnens vandring

17 km
1 450 m D+ stigning
1 700 m D-
7h10

Från Griesalp till Kandersteg

Detta är drottningetappen av Ours-vandringen, med passagen av Hohtürli på en höjd av 2 778 meter. Visserligen kan de kilometer som tillryggalagts dagen innan ta ut sin rätt på benen, men utsikten är motiverande. först går vi genom en vacker alpin skog, innan vi hittar en mer öppen och alltmer månlik miljö. Under vårt besök befann vi oss i dimma i början av etappen: bli inte avskräckt om så är fallet, för molnhavet som du sedan kan upptäcka när du klättrar uppför stigen är en magisk syn. Om himlen är klar går det också bra: topparna avtecknar sig mot den blå himlen.
När du har nått passet rekommenderar vi att du klättrar några hundra meter till för att komma till tillflyktsorten Blümlisalphüttedär du kan njuta av en hisnande utsikt. Terrassen, som ligger precis vid kanten av glaciären, är perfekt för att beundra de majestätiska topparna. För att avsluta etappen måste du sedan ta dig ner 1.400 meter. den här backen är inte lika brant och börjar med några ganska lätta backar innan man kommer till en väl markerad balkongstig. Här kan du i lugn och ro beundra det magnifika landskapet innan du upptäcker den berömda oeschinen-sjönsom är känd som en av de vackraste i Alperna. Spektakulära stigar som domineras av stora klippväggar leder till sjöns kant, där glacialtungor vilar i slutet av sina moräner. landskapet är värdigt en romantisk målning. Några hundra meter längre fram når du byn Kandersteg som ligger vid foten av topparna Blümlisalp, Oeschinenhorn, Fründenhorn och Doldenhorn.
Om du känner dig modig kan du lägga till ytterligare två etapper på rutten till Lenkför att slutföra denna Bear Trek.

Sjön Oeschinen

hur du tar dig dit meirigen har en CCF-station som betjänas av två linjer, en kantonal och den andra interregional, med direktförbindelser till Interlaken (en förändring från Bern, två från Genève i synnerhet).
Bästa säsongen juni till oktober (se upp för snö i början av säsongen).
Råd, utrustningpå den här rutten, där etapperna är "hårda", kan du ge dig iväg med en relativt lätt ryggsäck, inklusive regnjacka, dunjacka och fleece, naturligtvis, men få ombyteskläder. En volym på 40 liter är tillräcklig.
Övernattningrutten gör att du kan övernatta i refuger eller, oftare (med den klassiska etappavbrottet) i dalar, under utmärkta komfortförhållanden. Väskor kan också bäras från etapp till etapp, vilket kan göra det lättare att gå- Hotell Meiringen : Bahnhofplatz 1, 3868 Meiringen. ☎ +41 33-972-1212- Hotell Derby : Dorfstrasse 75, 3818 Grindelwald☎ +41 33-854-5461. derby-grindelwald.ch- Hotell Silberhorn:Zuben, 3822 Lauterbrunnen. ☎ +41 33-856-2210- Hotel Griesalp Hotelzentrum :3723 Kiental. ☎ +41 33-676-7171. griesalp-hotelzentrum.ch- Hotell Blümisalp Kandersteg:Äussere Dorfstrasse 84, 3718 Kandersteg. ☎ +41 33 675 1844. hotell-bluemlisalp.ch- Familjehotell Alpina : Flecklistrasse 40, 3715 Adelboden. ☎ +41 33-673-75-75. alpina-adelboden.ch
FAVORITRESTAURANGHotell Victoria restaurang:Bahnhofplatz 9, Meiringen. Byns bästa restaurang, i en sober och smakfull designmiljö. På tallriken finns riktig kockmat, välsmakande och ganska inspirerad av Asien, tillagad med bra lokala råvaror. Det finns en bistrosida och en mer gastronomisk restaurangsida. En utmärkt adress i varierande storlekar.
mER INFO- Turistbyrå : suisse.com- Agentur: madeinbern.com- Väsktransport : alpavia.ch- Information om vandring : suissemobile.ch
vägbokconan Doyles novell, Det sista problemet, är ett självklart val, eftersom det är i denna text, som utspelar sig precis i början av rutten, som Sherlock Holmes omkommer i Reichenbachs vattenfall efter en rasande kamp mot den avskyvärda professor Moriarty, det onda geniet som leder Londons organiserade brottslighet. Men författaren fick så många klagobrev att han till slut under press återupplivade honom 1903 för att fortsätta sina undersökningar. Hela samlingen kan läsas på Sherlock Holmes memoarer,som innehåller denna berättelse, under resan.
Ytterligare läsningDen kompletta rutten för Bear Trek är 112 km lång, med ytterligare 2 etapper, lika spektakulära som alltid, till Lenk. Dessutom delas rutten med den schweiziska Via Alpina, så du kan förlänga den till Montreux genom Schweiz med ytterligare 5 etapper.

N°40

LE TREK DR L'OURS

Via Alpina

Denna vandring XXL vandring täcker hela alpbågen, från Slovenien till Frankrike, via Italien, Österrike, Tyskland, Liechtenstein och Schweiz.

Det tar 3 till 4 månader för att genomföra denna högtflygande resa, med start senast i början av juni för att säkerställa gynnsamma förhållanden (även om vädret oundvikligen är en viktig faktor under en så lång period och i bergen) under hela rutten. Via Alpina är i själva verket ett nätverk av stigar, med flera varianter och fem huvudrutter. Den mest kända, den "röda rutten", har 161 etapper och går från Trieste till Monaco. Den omfattar cirka 1 400 km branta stigar, genom de största bergskedjorna i Alperna och flera tiotusentals meter upp- och nedstigning.
Endast för erfarna, starka vader!

Österrike
Eagle Route, som korsar hela de österrikiska Alperna och Tyrolen, delas ofta med Via Alpina.

Liechtenstein
3 etapper passerar genom detta lilla land.

Tyskland
Har 30 etapper av Via Alpina på sitt territorium.

Slovenien
Litet land men vackra stigar. Akta dig för björnar (som du kan ha turen - eller oturen - att träffa här).

Schweiz
Den schweiziska Via Alpina är mycket väl markerad (och delas med Ours vandring i kantonen Bern).

Frankrike
Mont Blanc-massivet, Écrins och södra Alperna för att slutföra turen.

Italien
Det finns flera alternativ för att turnera i de italienska Alperna.

Trieste
Den italienska staden ligger vid den slovenska gränsen och är den viktigaste startpunkten för denna mycket långa led.

LA VIA ALPINA

Fotokreditering

HEMIS.fr
s.18: imageBROKER - s.20: Jon Arnold Images - s.22: imageBROKER - s.26: Westend 61 - s.27 b: imageBROKER - s.27 h, s.28: Mauritius - s.32: imageBROKER - s.40 b, s.40 h: Franck Guiziou - s.47 h: Jon Arnold Images - s.49: VWpics - s.50: Mauritius - s.58: Derek Croucher / Alamy Stock Photo - s.62 h, s.63: Franck Guiziou - s.75 b: Ron Giling / Alamy Stock Photo - s.76: Paul Quayle / Alamy Stock Photo - s.78, s.80, s.82 h : Christophe Boisvieux - s.82 b : Jon Arnold Images - s.84, s.86 : Christian Guy - s.87 b : Franck Guiziou - s.87 h : imageBROKER - s.88 : Franck Guiziou - s.91 : Jean-Paul Azam - s.93 b: Marc Dozier - s.93 h, s.94, s.96: Franck Guiziou - s.97: Christian Guy - s.98, s.100: Franck Guiziou - s.104: Jean-Paul Azam - s.105, s.106: Jon Arnold Images - s.107: Richard Becker / Alamy Stock Photo - s.108 b : Arnaud Spani - s.110 : Franck Guiziou - s.112 : Francis Leroy - s.113 : Olivier Leclercq - s.114 h : Franck Guiziou - s.114 b : Olivier Leclercq - s.116 : Hervé Lenain - s.118 h : Gilles Lansard - s.119, s.120 : Denis Bringard - s.122 : Franck Guiziou - s.122 : Westend 61 - s.126 : Emmanuel Berthier - s.128 : Glaz - s.132 : Michel Cavalier - s.134 : Pierre Jayet - s.136 : Christian Martelet - s.138 francis Cormon - s.140 b Christian Guy - s.140 h Bertrand Rieger - s.141 h Francis Cormon - s.141 b Hervé Lenain - s.143 Franck Guiziou - s.147 Gilles Lansard - s.148 Delphotos / Alamy Stock Photo - s.150 : Aurora - s.152 b : Franck Charton - s.155 : Franck Guiziou - s.156 : Jon Arnold Images - s.157, s.158 : Franck Guiziou - s.159 : Hervé Lenain - s.160, s.164 h : Franck Guiziou - s.165 : Christophe Boisvieux - s.172 : Jon Arnold Images - s.173 b : Lionel Montico - s.173 h : Robert Harding - s.176 : Franck Guiziou - s.178, s.179 : Franck Guiziou - s.180 : Robert Harding - s.182 : Franck Guiziou - s.184 : Leisa Tyler / Alamy Stock Photo - s.185 h : Franck Charton - s.186 : Franck Guiziou - s.190 h : Jon Arnold Images - s.190 b : Mauritius - s.192, s.194 : Jon Arnold Images - s.198 : travelib ireland / Alamy Stock Photo - s.199 a: Walter Bibikow - s.200: Stephen Barnes/Nordirland / Alamy Stock Photo - s.201: Catherine Gordon / Alamy Stock Photo - s.202 b: David Lyons / Alamy Stock Photo - s.202 h: Robert Wyatt / Alamy Stock Photo - s.206 h: Jean-François Hagenmuller - s.210: Stefano Valeri / Alamy Stock Photo - s.213 h: Michele Vacchiano / Alamy Stock Photo - s.218: René Mattes - s.219: Jon Arnold Images - s.220: Mauritius - s.222, s.224 b, s.227: Jon Arnold Images - s.230: Robert Harding - s.235: Jon Arnold Images - s.240: Guillaume Soularue - s.242: Bertrand Rieger - s.243: Louis-Marie Preau - s.245: Jean-Pierre Degas - s.246 a : Westend 61 - s.250, s.252 : Jon Arnold Images - s.252 : Gilles Lansard - s.262 : imageBROKER - s.264, s.267, s.268 : Franck Guiziou - s.272, s.274 : Jon Arnold Images - s.279 b : imageBROKER - s.281 g: Ullrich Gnoth / Alamy Stock Photo - s.284: Aurora - s.287: Robert Harding / Alamy Stock Photo - s.292 b, s.292 h: imageBROKER - s.295, s.296: Christian Martelet - s.297: Panther Media GmbH / Alamy Stock Photo - s.298 s.302, s.304: Ivan Kmit / Alamy Stock Photo - s.305: Elena Odareeva / Alamy Stock Photo - s.306 b: Christophe Boisvieux - s.308-309: Alex Treadway, robertharding / Alamy - s.311: Jon Arnold Images.
SIME FOTO
s.54 b : Antonio D'Anna - s.224 h : Robert Maier - s.228 : Hans-Peter Merten - s.280 b : Christof Sonderegger - s.281 d : Cornelia Dörr - s.286 : Hans-Georg Eiben - s.288 : Jordan Banks - s.290 : Christof Sonderegger.
ADOBE-aktien
s.13 - s.14 - s.15 - s.16 h - s.16 b: Heiko Koehrer-Wagner - s.24 - s.29 - s.34 b - s.34 h - s.35 h - s.35 b - s.36 - s.38: www.sopotnicki.com - s.42: Olena Tur, Kaktusträdgård, verk av César Manrique Cabrera, Guatiza © ADAGP, Paris, 2024 - s.52 : Shaiith - s.54 h - s.60 - s.62 b - s.64 - s.68 - s.70 - s.72 - s.74 - s.75 h - s.81 - s.102 patrick Pichard - s.108 h - s.124 - s.125 - s.127 - s.135 b - s.135 h - s.142 - s.144 Alain Guerrier - s.151 ACAs Photography - s.152 h - s.162 - s.164 b - s.166 - s.168 : Rokas Tenys - s.185 b - s.188 - s.214 - s.216 : Luciano Mortula - s.232 - s.233 - s.236 : Sergey Borisov - s.238 - s.248 - s.250 - s.255 : Michael Lutz - s.258 : Mumemories - s.260 : Jarmo Piironen - s.261 - s.266 - s.270 - s.273 - s.277 - s.278 - s.279 h : H. Leitner - s.280 h - s.282 : Marcel Gross - s.300 - s.303 - s.306 h.
SHUTTERSTOCK
s.44: sashk0 - s.46: Andrii Marushchynets - s.47 b: RossHelen - s.66: Kim Jeonghyo - s.118 b: Ondrej Prosicky - s.130: ricok - s.170: MNStudio- s.174: pixels outloud - s.196: Nahlik - s.204: Sander van der Werf - s.206 b: Pyty - s.207: Steve Lagreca - s.208: Cardinal illustration - s.254: Dennis van de Water - s.256: proslgn.
DIVERSE
s.30: Sylvain Bazin - s.56: Jon Douglas/Gettyimages - s.212, s.213 b: Sylvain Bazin.
OMSLAG
Adobe Stock / WineDonuts.

Locatelli Refuge, Dolomiterna, Italien

FÖR LE ROUTARD
Chef för samlingen och författare : Philippe GloaguenGeneralsekreterare : Gavin's Clemente RuizLe Routard : Isabelle Al Subaihi, Emmanuelle Bauquis, Mathilde de Boisgrollier, Carole Bordes, Marie Burin des Roziers, Camille Campet, Véronique de Chardon, Laura Charlier, Florence Charmetant, Fiona Debrabander, Bénédicte Gloaguen, Anaëlle Hascoët, Pierre Josse, Amanda Keravel, Géraldine Lemauf-Beauvois, Benoît Lucchini, Anne Poinsot och Alexia Poulain
FÖR HACHETTE
Regi : Sidonie CholletRedaktionell ledning : Élise ErnestProjekt- och publiceringsansvarig : Matthieu DevauxÖvriga bidragsgivare : Emmanuelle Fernandez och Florence CollinKartografi : Frédéric Clémençon och Aurélie HuotKonstnärlig ledning och inredningsdesign : Modus OperandiOmslagets design: Charlotte SivrièreTillverkning : Nathalie Lautout, Liza Sacco och Aude CauchetPresskontakter: COM'PROD, Fred Papet och Laëtitia de Cerval. ☎01-70-69-04-69, - info@comprod.fr - Martine Levens (Belgien) ☎+ 32-47-568-35-76Kontaktperson för partnerskap: Jérôme Denoix - jeromedenoix@gmail.com -Partnerskaps- och reklamkontakt : Florence Brunel-Jars - fbrunel@hachette-livre.fr -Silhuett av rutnätet : Clément Gloaguen (baserad på Solé)
TACK
Utgivaren vill tacka Victoria Jacob för hennes ovärderliga hjälp.
BACKPACKERS PRATAR MED BACKPACKERS
Berätta om dina upplevelser, dina upptäckter och dina tips:
Les Routards parlent aux Routards 122, rue du Moulin-des-Prés, 75013 Paris - e-post: guide@routard.com webbplats: routard.com
Denna bok är tryckt på papper från skötta skogar
hACHETTE LIVRE (Hachette Tourisme), 2024 Alla rättigheter till översättning, reproduktion och bearbetning förbehålls för alla länder.utgiven av Hachette Livre (58, rue Jean-Bleuzen, CS 70007, 92178 Vanves Cedex, Frankrike)
Fotogravyr av Reproscan Tryckt av Estella Gráficas (Spanien)Tryckt i september 2024
Kollektion nr 22 - Utgåva nr 01
14/4230/8
I.S.B.N. 978-2-01-788802-4
Laglig deposition: oktober 2024